Провадження №: 2/336/2150/2026
УХВАЛА

іменем України

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи ЄУН 336/1590/26 (провадження № 2/336/2150/2026) за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

встановив:

19 лютого 2026 року представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладені кредитні договори: - 25 листопада 2014 року кредитний договір № 31591634 за яким видано кредит у сумі 14500,00 грн.; - 17 вересня 2020 року кредитний договір № 801 за яким видано кредит у сумі 7000,00 грн.

Представник позивача зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами склала: 1) за кредитним договором № 31591634 від 25 листопада 2014 року в сумі 25551,12 грн., яка складається з: 14467,60 грн. заборгованості за кредитом; 11083,52 грн. заборгованості за процентами; 2) за кредитним договором № 801 від 17 вересня 2020 року в сумі 9266,51 грн., яка складається з: 5636,40 грн. заборгованості за кредитом; 2,31 грн. заборгованості за процентами; 3627,80 грн. заборгованості за комісією.

Загальна заборгованість за вказаними договорами станом на 24 листопада 2025 року склала 34817,63 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника.

Як на правові підстави позову позивач у своїй позовній заяві посилається на статті 525, 526, 530, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України щодо виконання зобов`язань за договорами, проте кожний договір має різні умови надання кредиту, строки повернення, процентна ставка, укладені в різні періоди тощо.

Між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладені кредитні договори: - 25 листопада 2014 року кредитний договір № 31591634 за яким видано кредит у сумі 14500,00 грн.; - 17 вересня 2020 року кредитний договір № 801 за яким видано кредит у сумі 7000,00 грн. Договори укладені в різні періоди.

Представник позивача зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами склала: 1) за кредитним договором № 31591634 від 25 листопада 2014 року в сумі 25551,12 грн., яка складається з: 14467,60 грн. заборгованості за кредитом; 11083,52 грн. заборгованості за процентами; 2) за кредитним договором № 801 від 17 вересня 2020 року в сумі 9266,51 грн., яка складається з: 5636,40 грн. заборгованості за кредитом; 2,31 грн. заборгованості за процентами; 3627,80 грн. заборгованості за комісією.

Загальна заборгованість за вказаними договорами станом на 24 листопада 2025 року склала 34817,63 грн.

Кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори тощо).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18, від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18 та від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

У даному випадку об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду. Крім того, враховуючи загальну суму заборгованості суд повинен розглядати справу в порядку загального позовного провадження, якщо позов буде пред`явлено окремо за кожним кредитним договором, то це строщене позовне провадження.

Суддя дійшов висновку про те, що сумісний розгляд заявлених позивачем позовних вимог у цій справі перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановити обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, а також правильність заявлених до стягнення сум.

Зазначене свідчить про те, що по кожному з договорів щодо яких, як зазначає позивач, відповідачем не були виконанні зобов`язання в різних розмірах, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що представником позивача порушено правила об`єднання позовних вимог, що відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись статтями 175, 185, 188, 260-261, 272 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя: