Справа № 496/7845/24
Провадження № 2-п/496/9/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бурана В.М.,

за участю секретаря Агаджанян Д.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 24.10.2025 року по справі № 496/7845/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача звернувся до суду в системі «Електронний суд» із заявою про скасування заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24.10.2025 року у справі № 496/7845/24.

Заява мотивована тим, що 24.10.2025 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 55705,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Відповідач не погоджується з рішенням суду, оскільки він не отримував судові повістки про виклик до суду за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Також, відповідач не погоджується із витратами, які позивач включила до суми стягнення додаткових витрат на дитину, а саме більшість витрат вже пов`язано із витратами, які сплачуються відповідачем в рахунок аліментів, деякі з витрат не є додатковими витратами на дитину, в порядку ст. 185 СК України. В позові не підтверджено наявність особливих обставин, які вимагали такі додаткові витрати, з якими звернулась позивач до суду. Крім того, мати дитини також повинна нести половину витрат на дитину.

Ухвалою суду від 26.01.2026 року прийнято належним чином оформлену заяву про перегляд заочного рішення до розгляду.

Не погоджуючись із заявою представника відповідача, позивач звернулась до суду із запереченнями в яких просить відмовити в її задоволенні. Зазначає, що в матеріалах справи наявне підтвердження про отримання відповідачем судової повістки, ухвали про відкриття провадження у справі, отже відповідачу було відомо про розгляд справи. Як вказано в заяві відповідача, ним наразі переплачено аліменти, що підтверджується, зокрема квитанцією Укрпошти № 174 від 30.12.2025 року. Проте, з даними доводами погодитись не можливо, оскільки спірні правовідносини щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини охоплюють друге півріччя 2024 року та заявлені до стягнення додаткових витрат, які були здійснені у 2024 році. Окрім цього, представник заявника зазначає, що всі витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитино. Однак, в матеріалах справи наявні відомості з виконавчого провадження про наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 50 000 грн. Позивач зазначає, що додаткові витрати на дитину за 2025 рік склали 149 465, 70 грн., відповідна позовна заява про стягнення половини витрат направлена до суду та позивачка також понесла додаткові витрати на навчання дитини у Комунальному закладі «Одеський обласний базовий медичних фаховий коледж» у загальному розмірі 27 614 грн., відповідна позовна заява про стягнення половини витрат направлена до суду. Заперечує проти посилання сторони відповідача на висновки суду вищих інстанції, оскільки обставини справ, на які посилається представник заявника у заяві про скасування судового наказу не є аналогічними та є недоречними, в контексті справи, що переглядається.

У додаткових поясненнях представник відповідача не погоджується з твердженням позивачки про наявність заборгованості по аліментах. 03.12.2024 року на підставі судового наказу по справі № 496/6386/24, виданого 21.11.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , неповнолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду -27.09.2024 року та до досягнення дитини повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 , державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 76695555.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження № 76695555, 14.11.2025 року державним виконавцем було прийнято постанову про скасування заходів примусового виконання, в якій зазначається, що станом на 14.11.2025 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі. Вказану постанову було прийнято за заявою Позивачки від 13.11.2025 року, якою вона просить припинити розшук та зняти арешт з майна Відповідача та в якій зазначає, що ОСОБА_2 добровільно перерахував кошти в рахунок сплати аліментів та заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня.

Представник заявника відповідача ОСОБА_2 адвокат Ставніченко М.В. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення з доданими до неї додатками, письмові заперечення ОСОБА_1 , додаткові пояснення представника відповідача, а також матеріали вказаної цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено розгляд справи.

В судове засідання, призначене на 25.02.2025 р. о 09.30 год. відповідач був викликаний, шляхом направлення судової повістки, ухвали про відкриття провадження у справі, а також було здійснено направлення копії позовної заяви з додатками(а.с. 82) за адресою, яка була встановлено у відповідності ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та поштове повідомлення повернулось до суду з відміткою про отримання поштового відправлення адресатом (а.с. 195).

У відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді № 968347 від 13.12.2024 року з ЄДДР, зареєстрована адреса проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

У судове засідання, призначене на 22.04.2025 року відповідач не прибув, конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 194).

У наступні судові засідання відповідача було викликано, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с.201, 203, 208) в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, повідомлення про виклик до суду сторін здійснювалися у спосіб, визначений процесуальним законом.

У зв`язку з чим, заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.10.2025 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки.

Згідно із положенням ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідач не погоджується з рішенням суду, оскільки він нібито не отримував судові повістки про виклик до суду за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Проте, суд не погоджується з вказаним, оскільки в порядку, передбаченим законом суд встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Та за вказаною адресою ОСОБА_2 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, судову повістку та матеріали позовної заяви з додатками, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Будь-яких доказів на підтвердження своєї реєстрації за адресою відмінною від тієї, що вказана у відповіді № 968347 від 13.12.2024 року з ЄДДР, станом на час розгляду справи, стороною відповідача не надано.

У разі, якщо відповідач змінив місце свого проживання, він мав відповідно до діючого законодавства здійснити реєстрацію за своїм новим місцем мешкання.

Згідно Постанови КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265 Київ про «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», пункту 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Отже зазначені твердження представника заявника спростовані матеріалами справи, та не доведено реєстрацію відповідача за іншим місцем проживання відповідно до діючого законодавства.

Відповідачем не підтверджено поважності неявки до суду або ненадання ним відзиву на позов, зокрема хвороби чи інших обставин, які унеможливи його явку до суду, з урахуванням отримання ним судової повістки.

Подальше повернення конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 194), суд розцінює як незаінтересованість відповідача у прийняті участі у справі, з огляду на вказане.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Суд також звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Тому враховуючи, що відповідач, будучи обізнаним про розгляд справи, не вжив заходів для явки до суду, натомість судом вжито всіх можливих, вичерпних заходів щодо належного повідомлення особи про розгляд справи, тож суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, або відсутність його зацікавленості.

Також, слід зазначити, що ще до ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (29.01.2026 року), у своїй заяві про перегляд заочного рішення, що надійшла до суду 16.01.2026 року, сторона відповідача посилається на докази, які були додані до позовної заяви, що спростовує його не ознайомлення з матеріалами позову, які були надісланні з судовою повісткою та ухвалою про відкриття провадження.

Скасування заочного рішення, можливе у випадку встановлення судом двох обставин в сукупності, а саме: - відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин, які відповідачем не виконано.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення не наведено обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 285, 287, 288 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача адвоката Ставніченко Максима Віталійовича про перегляд заочного рішення від 24.10.2025 року по справі № 496/7845/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ч. 4 ст. 287 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Буран