02 березня 2026 року
У квітні 2024 року КП «Салтівське трамвайне депо» звернулось із заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів та просило замінити боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з КП «Салтівське трамвайне депо» на його правонаступника - КП «Харківський вагоноремонтний завод».
Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 25 червня 2024 року заяву КП «Салтівське трамвайне депо» задовольнив. Замінив сторону боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1
до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів на його правонаступника - КП «Харківський вагоноремонтний завод»,
яке не припинило свою діяльність.
Харківський апеляційний суд постановою від 24 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року - без змін.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду постановою від 02 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 липня 2025 року скасував і ухвалив нове рішення. У задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відмовив.
Керувався тим, що КП «Салтівське трамвайне депо» станом на час розгляду цієї заяви, не ліквідовано, не знаходиться у стані припинення, між ним та КП «Харківський вагоноремонтний завод» не існує договірних правовідносин, які б свідчили про правонаступництво у цій справі. Тому відсутні підстави для його зворотної заміни на КП «Харківський вагоноремонтний завод». Рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації», не свідчить про правонаступництво КП «Харківський вагоноремонтний завод» після КП «Салтівське трамвайне депо».
Не погоджуюся з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження КП «Салтівське трамвайне депо» на КП «Харківський вагоноремонтний завод» у справі № 641/1905/21 з огляду на таке.
Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, КП «Салтівське трамвайне депо» зазначало, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року стягнуто з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних витрат в розмірі 139 974,85 грн та 3% річних в розмірі 48 101,89 грн, всього 188 076,74 грн. Стягнуто з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 1 880,76 грн. З метою примусового виконання рішення відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.
Рішенням Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 припинено діяльність КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом його приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо».

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 квітня 2023 року у справі № 641/1905/21, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задовольнив. Замінив боржника КП «Харківський вагоноремонтний завод» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 на його правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо».

Рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18 серпня 2023 року скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації».

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 10 січня 2024 року у справі № 641/1905/21 у задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження відмовив.

Харківський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2024 року частково задовольнив апеляційну скаргу КП «Салтівське трамвайне депо». Змінив мотиви ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року, зокрема зазначивши, що заява про заміну сторони виконавчого провадження подана до суду до прийняття рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким відмінено рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації. А тому посилання на нього в ухвалі необґрунтоване.

Верховний Суд постановою від 13 листопада 2024 року у справі № 641/1905/21 (провадження № 61-7506св24) касаційну скаргу КП «Салтівське трамвайне депо» залишив без задоволення. Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року залишив без змін.

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 25 червня 2024 року заяву КП «Салтівське трамвайне депо» задовольнив. Замінив боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке не припинило свою діяльність.

Ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18 серпня 2023 року скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації», тому оскільки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинило свою діяльність, воно є боржником у справі № 641/1905/21.

Харківський апеляційний суд постановою від 24 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року - без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи необхідно визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За правилами частини п`ятої наведеної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації.

Зазначених висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в пункті 16 постанови від 11 січня 2023 року у справі № 922/1839/19 (за участю КП «Харківський вагоноремонтний завод» і КП «Салтівське трамвайне депо») зазначив, що «Наказ № 489 від 23 квітня 2014 року «Про створення комісії з припинення діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» не може засвідчувати набуття скаржником статусу учасника спірних матеріально-правових відносин з позивачем з підстав правонаступництва прав та обов`язків відповідача, оскільки відсутні докази наявності затвердженого засновником (Харківська міська рада) передавального акта, як того вимагає стаття 107 ЦК України. Колегія суддів звертає увагу, що передавальний акт та розподільчий баланс, які затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення (стаття 107 ЦК України), є підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи».

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 10 серпня 2023 року у справі № 922/2910/15, зазначено, що «з матеріалів цієї господарської справи вбачається та судами встановлено, що ані рішення Харківської міської ради від 26 лютого року 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації», ані наказ від 23 квітня 2014 року № 489 «Про створення комісії з припинення діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» не містять жодної вказівки про момент виникнення універсального правонаступництва КП «Салтівське трамвайне депо» стосовно КП «Харківський вагоноремонтний завод», а також про те, що підприємство є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Заводу».

Враховуючи наведене, майно, права та обов`язки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не перейшли до правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо», а тому КП «Харківський вагоноремонтний завод» має всі права та обов`язки, зокрема і несе відповідальність за борги підприємства.

Підтвердженням цього також є рішення Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, відповідно до якого КП «Салтівське трамвайне депо» не є правонаступником КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Отже, враховуючи відсутність доказів переходу прав та обов`язків КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо», зокрема за передавальним актом, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, вважаю, що правонаступництво КП «Харківський вагоноремонтний завод» не відбулося, зазначена особа здійснює свою діяльність самостійно, тому саме воно повинно виконувати рішення суду, отже повинно бути боржником та його необхідно замінити.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судузазначив про відсутність підстав для зворотної заміни КП «Салтівське трамвайне депо» на правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод» водночас, оскільки до КП «Салтівське трамвайне депо» майно, права та обов`язки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не перейшли, то КП «Харківський вагоноремонтний завод» не вибуло з матеріально-правових відносин, які склалися у зв`язку з примусовим виконанням рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

За вказаних обставин не погоджуюся з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про відсутність підстав для заміни боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів, на КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Суддя І. М. Фаловська