справа № 285/972/26
провадження у справі № 2/0285/1245/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23.02.2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши матеріали

позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 19.02.2026 звернувся до суду, через систему «Електронний суд», з позовом до відповідача про стягнення заборгованості на загальну суму 60421 грн, яка складається:

за кредитним договором №4920191 від 20.12.2021 в розмірі 19521 грн

за кредитним договором №5374185 від 13.01.2022 в розмірі 40900 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Так, товариством сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, разом з тим, у вимогах просить стягнути заборгованість за двома договорами.

У правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №916/2733/18, від 20.07.2020 у справі №910/7186/19, від 16.10.2020 у справі №910/7186/19, від 04.03.2021 у справі №903/515/20, зазначено, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення в сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, вимоги про стягнення заборгованості в конкретно визначеному позивачем за кожним окремим кредитним договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Позивач у поданій позовній заяві заявляє вимоги про стягнення заборгованості, що виникла на підставі двох окремих договорів, укладених відповідачем, водночас, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що відповідає розміру судового збору за одну позовну вимогу про стягнення заборгованості за одним із договорів.

Відтак, позивачу слід доплатити судовий збір за позовні вимоги про стягнення заборгованості за іншими договорами у розмірі 2662,40 грн.

За таких обставин, оскільки сторона, яка ініціювала дану справу та зобов`язана була дотриматись вимог, викладених у ст.177 ЦПК, цього не зробила, приходжу висновку про залишення позову без руху з наданням позивачу п`ять днів з моменту отримання копії ухвали для можливості усунення виявлених недоліків шляхом доплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху дану позовну заяву та надати позивачу строк терміном десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків і роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позов буде повернутий.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Літвин