ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3063/26 Справа № 193/488/24 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

24 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Лідовська А.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження, заяви про самовідвід суддів Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни, Остапенко Вікторії Олександрівни у цивільній справі №193/488/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС», третя особа Фермерське господарство «Агро-лідер С», про визнання відсутнім права оренди, повернення земельних ділянок, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС», третя особа Фермерське господарство «Агро-лідер С», про визнання відсутнім права оренди, повернення земельних ділянок.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АГРО МАКСІМУС, третя особа ФГ «Агро-лідер С», про визнання відсутнім права оренди, повернення земельних ділянок задоволені.

Визнано відсутніми права оренди у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Максімус» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 8,25 га з кадастровим №:02:003:0020, яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно договору від 25 серпня 2016 року, який зареєстровано державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Товстухою Ю.М. про що у Державному реєстрі земель, запис за №16338970 та рішенням про державну реєстрацію № 1342381 від 12.09.2016 року прийняте ОСОБА_2 , на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 8,37 га з кадастровим №:02:003:0021, яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно договору від 25 серпня 2016 року, який зареєстровано державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Товстухою Ю.М про що у Державному реєстрі земель, запис № 16338584 , рішення за №31341963 від 12.09.2016 року, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 9,64 га з кадастровим №:02:003:0023, яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно договору від 25 серпня 2016 року, який зареєстровано реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Товстухою Ю.М. про що у Державному реєстрі земель , запис за №16338782, рішення № 31342171 від 12.09.2016 року.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 8,25 га з кадастровим №:02:003:0020 від 25.08.2016 здійснену державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської області Товстухою Ю.М., про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №16338970 та рішення про державну реєстрацію такого речового права за №31342381 від 12.09.2016.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 8,37 га з кадастровим №:02:003:0021 від 25.08.2016, здійснену державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської області Товстухою Ю.М. про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 16338584 та рішення про державну реєстрацію такого речового права за № 31341963 від 12.09.2016.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 9,64 га з кадастровим №:02:003:0023 від 25.08.2016 здійснену державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської області Товстухою Ю.М. про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №16338782 та рішення про державну реєстрацію такого речового права за №31342171 від 12.09.2016.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 3633,60 гривень.

ТОВ «АГРО МАКСІМУС»подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду до Дніпровського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2025 року визначено колегію суддів в складі: головуючого судді (судді-доповідача) Бондар Я.М., суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

В судовому засіданні судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Зубакова В.П., Остапенко В.О. заявили самовідвід з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності суддів, які приймали участь у розгляді цивільної справи №193/148/21 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «АГРО МАКСІМУС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом повернення їх власнику. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «АГРО МАКСІМУС» рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог. Постановою Верховного Суду від 06 березня 2024 року касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови, в решті постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року залишено без змін.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 6 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Судом встановлено, що у справі №193/148/21 за позовом ОСОБА_1 , яка була предметом касаційного перегляду Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О. відмовив у позові, зокрема, через не доведення позивачем не укладення та не підписання ним оспорюваних договорів оренди земельних ділянок 15 серпня 2016 року, тобто надав оцінку обставинам добросовісності орендодавця ОСОБА_1 . Перевіряючи справу в касаційному порядку Верховний Суд зауважив, що ОСОБА_1 позовних вимог про визнання відсутнім права оренди не заявляв у зв`язку з чим відсутні підстави для кваліфікації договорів оренди спірних земельних ділянок від 15 серпня 2016 року, як неукладених. Тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту. Під час розгляду справи ТОВ «АГРО МАКСІМУС» посилалося на те, що ОСОБА_3 отримував орендну плату від відповідача, від отримання якої в подальшому відмовився. Також Верховний Суд зауважив, що обставини добросовісності орендодавця ОСОБА_1 належить оцінювати за умови звернення орендодавця із позовом про визнання відсутнім права оренди, якої у цій справі позивач не заявляв. Суд апеляційної інстанції загалом правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, однак помилився з мотивами такої відмови. Тому постанову суду апеляційної інстанції належить змінити в частині мотивів такої відмови.

Виходячи з наведеного вище, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на колегію суддів, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про самовідвід суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О. підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Заяву про самовідвід суддів Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни, Остапенко Вікторії Олександрівни задовольнити.

Передати цивільну справу №193/488/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО МАКСІМУС», третя особа Фермерське господарство «Агро-лідер С», про визнання відсутнім права оренди, повернення земельних ділянокдо канцелярії суду для автоматизованого розподілу даної цивільної справи між суддями Дніпровського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: