САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/3878/25
УХВАЛА

23 лютого 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Румянцев О.П.,

секретар судового засідання Богатько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про звернення стягнення на спадкове майно, -

за участю: представника відповідача Бровкіної М.І.,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до Дніпровської міської ради про звернення стягнення на спадкове майно.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Бровкіна М.І. в судовому засіданні зазначила, що оскільки позивач ОСОБА_1 повторно в судові засідання не з?являється просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

23 грудня 2025 року, 21 січня 2026 року та 23 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від нього не надходило, будь-яких інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило також.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивачем наданими їй правами та обов`язками.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи той факт, що неявка позивача ОСОБА_1 перешкоджає розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишити позов без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257-260, 353-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про звернення стягнення на спадкове майно залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.П.Румянцев