Провадження № 2-о/591/245/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косар А. І.

за участю:

секретаря судового засідання Хроменко А. О.

розглянув у порядку окремого провадження

справу №591/12554/25

сторони та інші учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Бондар Петро Григорович

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

заінтересована особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2025 року до Зарічного районного суду м. Суми звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Бондар П. Г. із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив суд: встановити факт належності правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтва про право власності на житло Серія НОМЕР_1 від 28.12.1994, виданого фондом комунального майна міськвиконкому м. Суми та Витягу комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» номер витягу:22690968 від 12.05.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно- квартиру.

Заяву таку мотивовано тим, що державний реєстратор відмовив заявнику у проведенні реєстраційних дій за його Заявою, оскільки виявлені відмінності у імені заявника ОСОБА_1 та особи, вказаної у поданих документах: дублікаті свідоцтва про право власності на квартиру та реєстрі прав власності на нерухоме майно як ОСОБА_1 , що не дають можливості встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, що звернулась з заявою про державну реєстрацію прав. За доводами заявника, причина неправильного написання імені виникла через некоректний правопис українського чоловічого імені «ОСОБА_3».

Юридичний факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджується Паспортом громадянина України.

06 листопада 2025 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

На судове засідання 29.12.2025 сторони не з`явились. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність заявника та його представника, вимоги заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримують з наведених у ній підстав.

Заінтересована особа подала заяву про розгляд справи без її участі, по суті заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа покладається на розсуд суду.

Згідно положень частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з наявними повідомленнями про дату, час та місце судового засідання, та з урахуванням клопотання представника заявника та заінтересованої особи щодо розгляду справи за їх відсутності, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку відсутності всіх учасників справи.

Після стадії судових дебатів у справі суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення, у зв`язку з чим у справі оголошено перерву.

Дослідивши наявні матеріали справи, Суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи

Як вбачається із Дублікату Свідоцтва про право власності на житло Серія НОМЕР_1 від 28.12.1994, виданого фондом комунального майна міськвиконкому м. Суми, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно:22690968 від 12.05.2009, у комунальному підприємстві «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» було прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно - квартиру адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , реєстраційне посвідчення номер: НОМЕР_2 від 12.05.2009, номер запису: 220 в книзі:55.

Разом з цим,

Згідно Паспорту НОМЕР_3 заявника, його ПІБ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на другій сторінці мовою оригіналу (російська) зазначено як «ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Крім того, на сторінці 11 Паспорта заявника зазначені відомості про його місце проживання: АДРЕСА_1 ; відомості про зміну назви вулиці з пр. Космонавтів на проспект ім. Михайла Лушпи.

17.06.1998 на ім`я ОСОБА_1 податковою адміністрацією м. Суми присвоєно ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 .

У зв`язку з необхідністю внесення відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 21 жовтня 2025 року заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Сумської міської ради Сумської області щодо реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Сумської міської ради Сумської області Радченко І. О. було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №81489231, оскільки відмінності у імені заявника ОСОБА_3 та особи, вказаної у поданих документах, ОСОБА_2 не дають змоги встановити підстави набуття заявником речових прав на нерухоме майно, що є предметом заяви.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частина друга статті 293 ЦПК України).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа може подавати, зокрема, особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

У цій справі предметом розгляду заяви такої набуття заявником речових прав на нерухоме майно.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу про право власності на квартиру.

З 1 січня 2013 року запрацював Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, в якому реєструються всі речові права на нерухомість.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилася Бюро технічної інвентаризації (надалі - БТІ), із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення).

У цій справі єдиним чинним документом на підставі якого було проведено реєстрацію права власності на квартиру за Заявником є Дублікат Свідоцтва про право власності на житло, видане у 2009 році.

Свідоцтво про право власності на житло є правовстановлюючим документом в Україні, що підтверджує виникнення права власності до впровадження сучасного Державного реєстру прав (до 2013 року).

Витяг з БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно був сфороманий на підставі дубліката свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 17.04.2009 до введення в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому вважається правовстановлюючим документом.

21 жовтня 2025 року заявник звернувся до відповідного Державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2025 року Державним реєстратором Радченко І. О. було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №81489231 на підставі пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,оскільки відмінності у імені заявника ОСОБА_3 та особи, вказаної у поданих документах, ОСОБА_2 не дають змоги встановити підстави набуття заявником речових прав на нерухоме майно, що є предметом заяви.

За змістом п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявники не мають іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Заявник зазначає, що для встановлення факту необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заявник позбавлений можливості зареєструвати право власності в інший спосіб.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами с будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами стст.77-78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Встановлені судом невідповідності написання імені власника квартири у Свідоцтві про право власності на житло та у Витязі комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» номер витягу:22690968 від 12.05.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - виникли по причині розбіжностей в перекладі з російської мови на українську; при відмінюванні українського іменника «ОСОБА_3».

Ім`я ОСОБА_3 - це чоловіче особове ім`я, на російській мові- ОСОБА_5.

Ім`я ОСОБА_3 у давальному відмінку (відповідає на питання кому?) має форму: кому? - ОСОБА_2 .

Відтак, враховуючи наведені заявником у заяві доводи щодо зазначеного не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що ОСОБА_4 на підтвердження ЗАЯВИ про встановлення факту належності правовстановлюючого документа надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення належності йому СВІДОЦТВА про право власності на житло від 28.12.1994, виданого фондом комунального майна міськвиконкому м. Суми, на квартиру за адресою:АДРЕСА_1 , та Витягу комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» номер витягу:22690968 від 12.05.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно- квартиру адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційне посвідчення номер: НОМЕР_2 від 12.05.2009, номер запису: 220 в книзі:55, які є правовстановлюючими.

Суд уважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити належність йому правовстановлюючого документу такого.

Згідно із Законом, встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів на квартиру дає змогу заявнику довести належність цих документів йому.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 299, 315, 319, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_4 правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, СВІДОЦТВА про право власності на житло від 28.12.1994, виданого фондом комунального майна міськвиконкому м. Суми, та ВИТЯГУ комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» номер витягу:22690968 від 12.05.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно- квартиру, реєстраційне посвідчення номер: НОМЕР_2 від 12.05.2009, номер запису: 220 в книзі:55.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

представник заявника: адвокат Бондар Петро Григорович ОРДЕР СЕРІЯ ВМ №1073793 від 04.11.2025;

заінтересована особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради , місце знаходження юридичної особи:вул. майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, Сумська область, 40000, Україна.

Суддя А. І. Косар