Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/78/26
У Х В А Л А

26.02.2026 року Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В., розглянувши зустрічну позовну заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання неправомірними дії, щодо нарахування та стягнення комісії, зобов`язання перерахувати розмір заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Гайворонського районного суду звернувся адвокат Працевитий Г.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання неправомірними дії, щодо нарахування та стягнення комісії, зобов`язання перерахувати розмір заборгованості. Зазначений позов підписаний представником позивача адвокатом Працевитим Г.О.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави судді для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом одного з документів, зазначених у ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у тому числі оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді на підставі відповідного договору.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 811/1507/18, ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №202/5348/18 повноваження адвоката, зокрема, щодо підписання заяви/скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Суддя вважає за необхідне зауважити, що повноваження адвоката щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Як вбачається із документів доданих до зустрічної позовної заяви адвокатом Працевитим Г.О., на підтвердження статусу представника позивача (адвоката) надано договір про надання правової допомоги, підписаний із Грибановою Н.Д. від 18.02.2026 року та ордер на надання правничої допомоги від 16.02.2026 року, який виданий раніше укладення договору про надання правової допомоги (18.02.2026 року), на підставі якого він виданий, а отже не може бути прийнятий до уваги.

Водночас суддя звертає увагу, що на підтвердження статусу представника позивача (адвоката) ордер виданий 18.02.2026 року, або після цієї дати, адвокатом Працевитим Г.О., до суду не надано.

Так, зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_2 подано адвокатом Працевитим Г.О., та за його підписом, який не надав документів про свої повноваження відповідно до ст.ст. 60, 62 ЦПК України, відповідно вказана особа є особою, яка не має процесуальної дієздатності звернення до суду з даною зустрічною позовною заявою, відповідно така зустрічна позовна заява підписана указаною особою, яка не має права її підписувати (без права на повноваження).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що представником позивача не додано належно оформлених документів, які б підтверджували його повноваження щодо представництва у Гайворонському районному суді Кіровоградської області та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, внаслідок чого зазначена позовна заява має бути повернута позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 та від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення зустрічної позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаним зустрічним позовом до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання неправомірними дії, щодо нарахування та стягнення комісії, зобов`язання перерахувати розмір заборгованості повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із зустрічною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК