Провадження № 2/554/649/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А. М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сойма А.М.,

представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Рябоконь О.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди (стягнення збитків),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди (стягнення збитків) у розмірі 385 103 грн.

Ухвалою суду від 18.12.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.02.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

05.03.2026 року надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сойма А.М. про повернення до стадії підготовчого провадження. В клопотанні представник зазначає, що про існування даної справи ОСОБА_2 дізналася лише 02.03.2026 року. Вона не була належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та про судові засідання. За вказаною у позові адресою ОСОБА_2 не проживає вже тривалий час, про що ОСОБА_1 достеменно відомо. Відповідач не матиме мінімального процесуального строку для підготовки обґрунтованого відзиву на позов, в зв`язку з чим буде порушено принцип змагальності сторін та рівності учасників процесу. Вважає, що у зв`язку з неподанням відзиву на позов та доказів, які обґрунтовують заперечення на позов, з незалежних від відповідача обставин, завдання підготовчого провадження виконані не були.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сойма А.М. в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що вона вказала останню їй відому адресу відповідача. Просила в задоволенні клопотання відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Рябоконь О.В. в судовому засіданні підтримав клопотання представника відповідача, просив задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідност.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі №902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року). Верховний Суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до клопотання адвоката, відповідач за вказаною позивачем адресою не проживає та встановлено, що після закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, у справі дійсно необхідно вчинити ряд процесуальних дій, які можливо реалізувати лише на стадії підготовчого судового засідання, а тому доводи представника відповідачів - адвоката Сойма А.М. є слушними.

За таких обставин, суд доходить висновку, що представником відповідача доведено вагомість обставин, які потребують процесуальних дій, що можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, тому клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 43, 189, 200, 263, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сойма А.М. про повернення до стадії підготовчого провадження - задовольнити.

Повернутися до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди (стягнення збитків).

Підготовче судове засідання у справі призначити на 01 квітня 2026 року на 13 год. 00хв.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2026 року.

Суддя А.М.Чуванова