ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/849/25Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/817/101/26 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

у відсутності сторін,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/849/25 за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2025 року (постановлену суддею Черніцькою І.М., дата складення повного тексту не зазначено) в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області ДЖУЛА Оксана Максимівна про визнання права власності на недоотриману пенсію, яка належала померлому чоловіку та стягнення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_4 (далі позивачка) звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1, апелянт), ОСОБА_5 (далі - відповідачка 2), ОСОБА_6 (далі - відповідачка 3), третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джула Оксана Максимівна про визнання права власності на недоотриману пенсію, яка належала померлому чоловіку та стягнення пенсії.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в справі №500/8408/21 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_7 та зобов?язано ГУ ПФУ у Тернопільській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_7 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 12 серпня 2021 року № 2021/1494, виданої державною установою «Територіальне медичне об?єднання МВС України по Тернопільській області», з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». 23 лютого 2022 року на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист.

Позивачка вважає, що внаслідок неправомірної бездіяльності ГУ ПФУ в Тернопільській області за життя ОСОБА_7 не виплачено суми нарахованої пенсії на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року справа №500/8408/21.

Позивачка, як дружина ОСОБА_7 , належить до осіб, які мають право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв?язку з їх смертю, а тому має право на одержання сум пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_7 на підставі рішення суду і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю.

Позивачка та приватний нотаріус неодноразово зверталися до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявами про виплату вказаних сум пенсії та надання інформації щодо нарахованих сум пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/8408/21 від 28 грудня 2021 року. Однак, останній відмовлено у наданні інформації та повідомлено про право на звернення до суду із позовом про надання інформації щодо нарахованої суми коштів на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/8408/21 від 28 грудня 2021 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі №500/7614/23 зобов?язано ГУ ПФУ в Тернопільській області надати ОСОБА_4 інформацію про загальний розмір нарахованих та невиплачених сум коштів померлому чоловіку ОСОБА_7 на виконання рішення Тернопільського адміністративного суду №500/8408/21 від 28 грудня 2021 року, починаючи з 01 грудня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті).

На виконання вищевказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 06 березня 2024 року повідомило, що ОСОБА_7 нарахована доплата в сумі 164767.34 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року. Однак, у виплаті вказаної доплати, як члену сім`ї померлого відмовлено, роз`яснено право повторно подати рішення суду на виконання разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду позивачу відмовлено у заміні стягувача у виконавчому листі, виданому Тернопільським окружним адміністративним судом 23 лютого 2022 року у справі №500/8408/21, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У зв`язку з наведеним позивачка просила суд:

- визнати за ОСОБА_4 право власності на недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 , у розмірі 164767.34 грн та включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою;

- стягнути з ГУ ПФУ в Тернопільській області недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 , у розмірі 164767.34 грн та включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2025 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на нараховану та недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 у розмірі 164767.34 грн та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень».

Стягнуто з ГУ ПФУ в Тернопільській області в користь ОСОБА_4 нараховану та недотриману пенсію у розмірі 164767.34 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_7 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за № 500/8408/21 та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень».

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Тернопільській області, в інтересах якого діє начальник Москалик Ігор Іванович, подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за №500/8408/21 ОСОБА_7 нарахована доплата в сумі 164767.34 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року, однак виплата нарахованої згідно рішення суду буде проведена у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 14 липня 2025 року №821, зокрема, невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань.

У зв`язку з викладеним, відповідач просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

08 січня 2026 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_4 - адвоката Денисовського М.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції - законним та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Позиція апелянта не узгоджується із чинним законодавством та усталеною судовою практикою Верховного Суду щодо цієї категорії справ.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином буди повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивачка з 19 квітня 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 19 квітня 1994 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №500/8408/21 задоволено позов ОСОБА_7 та визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_7 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 12 серпня 2021 року №2021/1494, виданої державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області». Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_7 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 12 серпня 2021 року №2021/1494 виданої державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області», з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 28 січня 2022 року.

23 лютого 2022 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08 серпня 2022 року Збаразьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

11 листопада 2023 року приватним нотаріусом Джула О.М. відкрито спадкову справу за №75/2023 після смерті ОСОБА_7 за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про прийняття спадщини.

Як слідує з довідки Збаразької міської ради №09/3-376 від 20 червня 2023 року, на день смерті ОСОБА_7 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_7 померлий; ОСОБА_4 дружина; ОСОБА_5 дочка; ОСОБА_6 дочка; ОСОБА_8 батько дружини; ОСОБА_9 мати дружини.

29 червня 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джулою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1470. Згідно умов договору, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , до ОСОБА_4 переходять грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаціями, що зберігаються в АТ «Приватбанку», до ОСОБА_6 автомобіль марки ВАЗ 2107, до ОСОБА_5 автомобіль марки Nissan Qashqai.

11 липня 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на дані транспортні засоби.

Згідно листа ГУПФ України в Тернопільській області від 04 вересня 2023 року слідує, що на запит приватного нотаріуса від 01 вересня 2023 року, останнє повідомило про те, що недоотримані суми пенсії ОСОБА_7 відсутні, у зв`язку із виплатою їх в повному обсязі. Зазначено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №500/8408/21 було нараховано суми коштів, які станом на 04 вересня 2023 року не виплачені.

11 березня 2024 року приватний нотаріус Джула О.М. звернулася до ГУПФ України в Тернопільській області із запитом до ГУПФ України в Тернопільській області щодо надання довідки про наявність недоотриманої пенсії та/чи інших грошових коштів, які належали померлому ОСОБА_7 .

Згідно листа від 19 березня 2024 року ГУПФ України в Тернопільській області повідомило приватного нотаріуса, що недоотримані суми пенсії ОСОБА_7 відсутні, у зв`язку із виплатою їх в повному обсязі. На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №500/8408/21 було нараховано суми коштів, які станом на 19 березня 2024 року не виплачені.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2024 року у справі №500/7614/23 позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо ненадання ОСОБА_4 інформації про загальний розмір нарахованих сум коштів померлому чоловіку ОСОБА_7 відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/8408/21 від 28 грудня 2021 року, починаючи з 01 грудня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати ОСОБА_4 інформацію про загальний розмір нарахованих та невиплачених сум коштів померлому чоловіку ОСОБА_7 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/8408/21 від 28 грудня 2021 року, починаючи з 01 грудня 2019 року до 06 серпня 2022 року (дня смерті).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі 500/8408/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Тернопільським окружним адміністративним судом 23 лютого 2022 року у справі №500/8408/21 за позовом ОСОБА_7 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Як слідує з довідки Збаразької міської ради від 28 березня 2024 року, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали до дня смерті ОСОБА_7 разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне домашнє господарство.

ГУПФ України листом від 06 березня 2024 року за №2577-2166/П-02/8-1900/24 повідомило позивача, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 500/8408/21 ОСОБА_7 нарахована доплата в сумі 164767.34 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року.

Згідно листа ГУПФ України в Тернопільській області від 02 травня 2024 року слідує, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року №500/8408/21 було нараховано суми коштів, які станом на 02 травня 2024 року не виплачені.

Як слідує з листа-відповіді ГУПФ України в Тернопільській області від 20 вересня 2024 року на звернення позивача, недоотримані суми пенсії ОСОБА_7 відсутні, у зв`язку з виплатою у їх повному обсязі. ОСОБА_7 нараховано доплату за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року справа №500/8408/21. Заборгованість на виконання рішення суду виплачується за окремою бюджетною програмою та не включається в недоотриману пенсію.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Джулою О.М. від 04 листопада 2024 року №216/02-14 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 на недоотримані суми пенсії.

Встановлено та не заперечується відповідачем, що по даний час рішення суду не виконане та кошти відповідачем не виплачені.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві ОСОБА_7 , але не були ним одержані за життя.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року справа №500/8408/21. Сума недоотриманої пенсії становить 164 767.34 грн, яка по даний час не виплачена. Позивачка є єдиним членом сім`ї ОСОБА_7 , який звернувся до пенсійного фонду із заявою про виплату недотриманих сум пенсій. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, відтак має право на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію.

Таким чином, ГУ ПФУ в Тернопільській області утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми 164767.34 грн недоотриманої ОСОБА_7 за життя пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок місцевого суду, що існують правові підстави для стягнення визнання за позивачкою права власності на нараховану та недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 у розмірі 164767.34 грн та стягнення з ГУ ПФУ в Тернопільській області на користь позивачки нарахованої та недоотриманої пенсії у розмірі 164767.34 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_7 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за № 500/8408/21 та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень».

Доводи апеляційної скарги про те, що виплата заборгованості на виконання рішення суду виплачується за окремою бюджетною програмою та не включається в недоотриману пенсію, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 20 лютого 2026 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак