Справа № 467/59/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Позивач звернувся до суду з позовом, якими висунув вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем.

Зокрема, останні умотивував тим, що 28 червня 1997 року Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2.

Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС.

При цьому, позивач зазначає, що у нього відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть та проживають окремо.

Позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинено, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам.

За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 червня 1997 року Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 2.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2026 року, якою, крім цього, призначене перше судове засідання і визначено строк, у який сторони мають право подати заяви по суті справи.

Позиція учасників справи

Позивач у судове засідання не з`явився, про його дату час і місце повідомлений належно, надав письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не прибула, надіслала на адресу суду заяву, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Крім того, просила суд слухання у справі провести за її відсутності.

При цьому, суд не установив будь-яких фактів, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а як наслідок, не убачав підстав для відмови у прийнятті визнання нею позову і продовження у зв`язку із цим судового розгляду.

За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача

Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість висунутих позивачем вимог, оцінивши надані йому докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до такого.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , сторони уклали шлюб 28 червня 1997 року, який був зареєстрований Новоукраїнською сільською радою Березнеуватського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 2.

Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують.

Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.

Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Та як слідує із позовної заяви, сторони шлюбні відносини фактично припинили, наполягають на розірванні шлюбу, що слідує із їхніх заяв, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, окрім цього, виходив із положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, за якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Тому з урахуванням такого, проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, обставини, на які посилається позивач і які визнав, у свою чергу, відповідач, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їхнім же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню, а позов, відповідно, задоволенню.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Щодо розподілу судових витрат

Суд, окрім цього, за правилом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом, підлягає стягненню на її користь із відповідача у розмірі 1311, 20 грн.

Тому з цих мотивів, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Миколаїв, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. Березнегувате Миколаївської області, який був зареєстрований Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 28 червня 1997 року за актовим записом № 2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1311 (одна тисяча триста одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ірина Явіца