Номер провадження: 22-ц/813/2024/26
Справа № 521/3368/23
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2 .

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просив суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.04.2023:

- здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири квартиру АДРЕСА_1 та на 1/2 частку машиномісця АДРЕСА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки BMW 328, коричневого кольору, д/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Короткий зміст зустрічних позовних вимог ОСОБА_1

15 червня 2023 року від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить суд, враховуючи подальші уточнення:

Визнати спільною сумісною власністю подружжя:

- чотирьох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (закрито провадження);

- автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

- колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- спільні кошти подружжя у розмірі 123 500 (сто двадцять три тисячі п`ятсот) доларів США.

2. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .

3. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 машиномісце, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

4. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 чотирьох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (закрито провадження).

5. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал.

6. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

7. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

8. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 123 500 (сто двадцять три тисячі п`ятсот) доларів США.

9. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_2 .

10. Визнати за ОСОБА_1 право власності на машиномісце, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_2 .

11. Визнати за ОСОБА_2 право власності на чотирьох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_1 (закрито провадження)

12. Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал, з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_1 .

13. Визнати за ОСОБА_2 право власності на колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_1 .

14. Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 з одночасним припиненням права власності на зазначений об`єкт у ОСОБА_1 .

15. Визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти у розмірі 123 500 (сто двадцять три тисячі п`ятсот) доларів США з одночасним припиненням права власності на них у ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку машиномісця № НОМЕР_7 загальною площею 14,5 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 .

- 1/2 частку автомобіля марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

- 1/2 частку колекційного автомобіля марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- 1/2 частку автомобіля марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку машиномісця № НОМЕР_7 загальною площею 14,5 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 .

- 1/2 частку автомобіля марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

- 1/2 частку колекційного автомобіля марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- 1/2 частку автомобіля марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

У решті вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , а її зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про часткове задоволення позовних вимог та зустрічних позовних вимог, оскільки судом не враховано інтереси відповідача, яка немає грошей на придбання житла.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що об`єктами поділу майна подружжя в межах первісного та зустрічного позовів є:

1) квартира АДРЕСА_1 ;

2) машиномісце АДРЕСА_2 .

3) автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

4) колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

5) автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

6) спільні кошти подружжя у розмірі 123 500,00 доларів США.

Відповідно до висновку, складеному СОД ТОВ «ТриАлекс» на замовлення ОСОБА_2 , про середньоринкову вартість аналогічного КТЗ станом на 19.03.2024, середня ринкова вартість аналогічного траспортного засобу - BMW 328, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 717 130,00 грн (у тому числі ПДВ 119 521,67 грн).

Висновком експерта ОСОБА_3 , складеним на замовлення ОСОБА_1 , №004-СЕ/24 від 18.03.2024 у транспортно-товарознавчій експертизі КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , визначено, що середня ринкова вартість автомобіля Porshe Cayenne, 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 станом на дату оцінки дорівнює 1 042 162,63 грн.

Висновком експерта Кеосак А.П., складеним на замовлення ОСОБА_1 , №005-СЕ/24 від 18.03.2024 у транспортно-товарознавчій експертизі КТЗ ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 визначено, що середня ринкова вартість автомобіля ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 станом на дату оцінки дорівнює 1 157 052,00 грн.

Відповідно до висновку експерта Булах І.О., складеного на замовлення ОСОБА_2 , від 24.06.2024 № 06/06-24 судової товарознавчої експертизи КТЗ ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 та КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , ринкова вартість автомобіля ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 станом на 14.06.2024 складає 428 990,00 грн, ринкова вартість КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 станом на 14.06.2024 складає 238 285,32 грн.

Згідно з довідкою від 20.03.2024 про оціночну вартість квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,80 кв.м., житловою 28,80 кв.м., оціночна вартість об`єкта складає 3 445 615,77 грн.

Згідно з довідкою від 20.03.2024 про оціночну вартість нежитлового приміщення, а саме паркомісця № НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 14,50 кв.м., оціночна вартість об`єкта складає 20 391,91 грн.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.

КЦС ВС у постанові від 14.02.2024 у справі №752/18272/18 зазначив, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Таким чином, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просив позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога - це поділ майна подружжя і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Спірне рухоме та нерухоме майно було набуто сторонами за час шлюбу, а тому в силу статті 60 СК України воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності та у результаті поділу цього спільного майна частки сторін мають бути визнані рівними, оскільки будь-які домовленості щодо зазначеного майна між сторонами відсутні, шлюбний договір сторони також не укладали, доказів придбання будь-якого переліченого майна за особисті кошти одним із подружжя суду першої інстанції не надано.

Водночас у даній справі сторони не дійшли згоди щодо варіантів виділення майна кожному із них та не надали згоди на компенсацію вартості їх часток у спільному майні, окрім автомобіля BMW 328, 2014 року випуску.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо набутого сторонами нерухомого майна квартири та машиномісяця в буд. АДРЕСА_5 , представники обох сторін зазначили про те, що це є єдиним житлом їх довірителів у м. Одесі, де вони планують проживати та користуватись паркомісцем.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що в рахунок компенсації ОСОБА_1 за її частку у праві спільної сумісної власності на автомобілі, вона просила визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти у розмірі 123 500,00 доларів США з одночасним припиненням права власності на них у ОСОБА_1 .

У своєму відзиві за зустрічну позовну заяву, відповідач зазначав, що безпідставною є вимога ОСОБА_1 в частині визнання спільними коштів у розмірі 123 500 доларів США, які були надані нею у борг ОСОБА_4 . Оскільки із моменту передачі грошових коштів позикодавцем позичальнику вони (кошти) є власністю позичальника, а тому зазначені спільні кошти подружжя втрачають ознаки об`єкта права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, в поданих ОСОБА_1 в якості доказів розписках взагалі не зазначено особу яка передає кошти ОСОБА_4 для розвитку підприємства. Відтак не можливо встановити для кого та які права та обов`язки створюють дані документи.

Враховуючи вищезазначене та фактичну відмову відповідача за зустрічним позовом визнавати надані в борг ОСОБА_1 кошти спільною сумісною власністю, суд першої інстанції правильно не врахував їх при поділі майна, оскільки вважав, що позивачкою за зустрічним позовом зазначено вказану суму коштів з метою збільшення вартості частки, яку вона просить виділити колишньому чоловіку взамін на виділення їй квартири та машиномісця.

Щодо поділу автомобілів суд першої інстанції зазначив, що не зважаючи на неподільність речей автомобілів, враховуючи відсутність згоди будь-якої із сторін на компенсацію вартості його частки іншою стороною, окрім автомобіля BMW 328, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_2 просив залишити за ОСОБА_1 зі сплатою йому 1/2 вартості його частки виходячи з його вартості 717 130,00 грн, а ОСОБА_1 просила залишити цей автомобіль за ОСОБА_2 виходячи з його вартості 495 000 грн в рахунок залишення їй нерухомого майна, що виключає як можливість залишення цього автомобіля за ОСОБА_1 з компенсацією половини його вартості ОСОБА_2 , так і можливість передати йому інше рівноцінне майно, оскільки вартість двох інших автомобілів ГАЗ 31113, 2000 року випуску та Porshe Cayenne, 2012 року випуску, за експертними висновками, наданими ОСОБА_2 становить 428 990 грн та 238 285,32 грн відповідно, а за експертними висновками, наданими ОСОБА_1 , 1 157 052 грн та 1 042 162,63 грн відповідно.

Водночас з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (абзаци перший частини другої статті 364 ЦК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Метою позивача і відповідача є поділ спільного сумісного майна подружжя. Таким майном є, зокрема, неподільні речі:

1) автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

2) автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

3) автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1

Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам першій і сьомій статті 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації.

Якщо за позовом одного із подружжя суд визначить кожному з подружжя ідеальні частки у неподільному майні, таке судове рішення не буде ефективним для захисту відповідних прав та інтересів.

До близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

У справі, яка переглядається, встановлено, що спірні транспортні засоби набутті подружжям у власність під час шлюбу. Згода сторін щодо долі цих неподільних речей відсутня, так як ОСОБА_2 погоджувався на компенсацію йому вартості його частки в автомобілі BMW 328, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з його вартості 717 130,00 грн, а ОСОБА_1 спочатку хотіла залишити його за собою, але згодом просила суд залишити даний автомобіль ОСОБА_2 в рахунок залишення за нею нерухомого майна. ОСОБА_1 погоджувалась залишити автомобілі за позивачем припинивши її право на частки у праві спільної сумісної власності, проте не за рахунок компенсації їй коштів за ці частки в автомобілях, а за рахунок виділу їй у власність квартири та машиномісця, по 1/2 частки на які позивач просив залишити за ним.

У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про поділ автомобілів в ідеальній частці, а саме по 1/2 частині транспортних засобів.

При таких обставинах, за наявності у сторін трьох транспортних засобів та за відсутності згоди подружжя щодо долі цих неподільних речей, суду з метою збалансування інтересів двох співвласників доцільно поділити таке майно в натурі, виділивши кожному у власність по одному транспортному засобу з компенсацією різниці між цими двома автомобілями, а також залишити у власності ОСОБА_2 колекційний автомобіль з компенсацією 1/2 його вартості ОСОБА_1 .

У випадку неможливості встановлення дійсної (ринкової) вартості майна (транспортного засобу), визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15 (провадження № 61-9018сво18).

Сторонам до суду подано відповідні висновки про вартість автомобілів, а саме:

1) висновок, складеному СОД ТОВ «ТриАлекс» на замовлення ОСОБА_2 , про середньоринкову вартість аналогічного КТЗ станом на 19.03.2024, середня ринкова вартість аналогічного траспортного засобу - BMW 328, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 717 130,00 грн (у тому числі ПДВ 119 521,67 грн).

2) висновок експерта ОСОБА_3 , складеним на замовлення ОСОБА_1 , №004-СЕ/24 від 18.03.2024 у транспортно-товарознавчій експертизі КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , визначено, що середня ринкова вартість автомобіля Porshe Cayenne, 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 станом на дату оцінки дорівнює 1 042 162,63 грн.

3) висновок експерта ОСОБА_3 , складеним на замовлення ОСОБА_1 , №005-СЕ/24 від 18.03.2024 у транспортно-товарознавчій експертизі КТЗ ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 визначено, що середня ринкова вартість автомобіля ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 станом на дату оцінки дорівнює 1 157 052,00 грн.

Також матеріали справи містять висновок експерта ОСОБА_5 , складеного на замовлення ОСОБА_2 , від 24.06.2024 № 06/06-24 судової товарознавчої експертизи КТЗ ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 та КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , ринкова вартість автомобіля ГАЗ 31113, 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 станом на 14.06.2024 складає 428 990,00 грн, ринкова вартість КТЗ «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 станом на 14.06.2024 складає 238 285,32 грн.

Згідно з частинами першоютретьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

У постанові від 29 січня 2021 року у справі №922/51/20 Верховний Суд також наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню так, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Апеляційний суд критично ставиться до висновку експерта Булах І.О., складеного на замовлення ОСОБА_2 , від 24.06.2024 №06/06-24, оскільки вартість автомобілів, яким надавав оцінку експерт, є нижчою від її ринкової вартості. Крім того, у матеріалах справи наявні платіжні документи про оплату вартості автомобіля «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, у розмірі 10910 доларів США (т. 1, а.с. 83), що станом на момент придбання становить 290 500 гривень, що вже перевищує вартість зазначену у висновку. Крім того, у матеріалах справи наявна квитанція про митне оформлення автомобіля на суму 171 000 гривень.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновок експерта Булаха І.О. від 24.06.2024 №06/06-24.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що транспортні засоби необхідно поділити так:

1)визнати право власності ОСОБА_2 на автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал; на колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

2)визнати право власності ОСОБА_6 на автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Водночас враховуючи різницю у вартості автомобіля марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, та автомобілю марки BMW 328, 2014 року випуску, то на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути різницю вартості цих транспортних засобів у розмірі 325 032,63 гривень.

Також апеляційний суд доходить висновку, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину колекційного автомобіля марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 , у розмірі 578 526 гривень.

Аналогічна правова позиція щодо поділу спільного майна подружжя (неподільної речі) викладена у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №175/1025/20.

Щодо інших доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині поділу транспортних засобів з ухваленням нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення позовної заяви.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування аварійних (екстренних відключень без застосування графіків) відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 23 лютого 2026 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про поділ транспортних засобів.

Постановити у цій частині нове судове рішення.

Визнати право власності за ОСОБА_2 :

1) на автомобіль марки «Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал;

2) на колекційний автомобіль марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 :

1) на автомобіль марки BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину колекційного автомобіля марки ГАЗ 31113-100, 2000 року випуску, темно-сірого кольору, двигун № НОМЕР_4 , кузов (коляска) № VIN: НОМЕР_5 , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_6 , у розмірі 578 526 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію (різницю) у вартості між транспортними засобами («Porshe», модель «Cayenne», 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , тип ТЗ універсал, та BMW 328, 2014 року випуску, коричневого кольору VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 ) у розмірі 325 032,63 гривень.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

О.С. Комлева