Провадження № 4-с/161/3/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Опальчук А.А.,

представниці скаржника Кінах Я.В.,

представниці ВДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою адвокатки Кінах Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2025 року адвокатка Кінах Я.В. в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою в обґрунтування якої зазначила, що у другому ВДВС Луцького МУЮ перебувало ВП №48602535 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 43 486,81 доларів США (екв. 563 204,90 грн). 30.09.2015 виконавцем Жулибіною В.О. накладено арешт на майно боржника. Згодом ВП завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження». 27.10.2025 ОСОБА_1 подав заяву про зняття арешту та виключення записів з держреєстрів, на що 13.11.2025 отримав відповідь від ДВС за підписом ОСОБА_3 про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Крім того, вказує, що станом на 22.10.2025 заборгованість за кредитним договором № 21-Б/6-В відсутня. Товариство не має жодних претензій до поручителя ОСОБА_1 щодо виконання умов кредитного договору та договору поруки від 21.08.2007.

На підставі вищевикладеного просить суд скаргу задовольнити, визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно боржника та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна протиправною, зобов`язати уповноважену особу Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ у виконавчому провадженні №48602535 з примусового виконання виконавчого листа №161/17360/14-ц виданого 21.05.2014 Луцьким міськрайонним судом у Волинській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» кредитної заборгованості у розмірі 563 204, 90 грн. та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 28.11.2025 дану справу прийнято до розгляду.

16.02.2026 на адресу суду представник ВДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. подала копії виконавчого провадження №48698725 щодо виконання виконавчого листа № 161/17360/14ц виданого 21.05.2014 Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , а саме копії платіжних інструкцій про перерахування виконавчого збору стягнутого із солідарного боржника ОСОБА_2 та повідомила, що в межах даного ВП стягнуто виконавчий збір в розмірі 56 442,29 грн.

16.02.2026 на адресу суду адвокатка Кінах Я.В. подала додаткові пояснення, в яких вказує, що відсутність доказів невиконаних зобов`язань та записів про ОСОБА_1 у Єдиному реєстрі боржників свідчить про безпідставність арешту. Тривале збереження обмежень за відсутності матеріалів ВП порушує право власності та є непропорційним втручанням.

В судовому засіданні представниця скаржника адвокатка Кінах Я.В. заявлені вимоги підтримала з підстав, які викладені у вищевказаній скарзі, просила скаргу задовольнити.

Представник ВДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Представник заінтересованої особи (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи письмових заперечень на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторони стягувача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2014 року у справі №161/17360/14-ц позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра кредитну заборгованість в розмірі 43 486 доларів США 81 центів, що еквіваленто в національній валюті по курсу НБУ 563 204 грн. 90 коп (а.с.7-8).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2021 року у справі №161/17360/14-ц замінено стягувача, а саме: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (а.с.9-10).

Згідно з листа Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку від 13.11.2025 №162318, «на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження №48602535 з примусового виконання виконавчого листа №161/17360/14ц виданого 21.05.2014 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ Комерційний банк «Надра» кредитну заборгованість в розмірі - 43 486 доларів США 81 центів, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 563 204 грн. 90 коп. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС 30.09.2015 винесено постанову про арешт майна боржника для забезпечення виконання рішення суду. В подальшому виконавче провадження завершено згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження Боржником не наведео жодної обставини як підстави для зняття арешту» (а.с.11).

Скаржник вказує, що у зв`язку з тим, що в позасудовому порядку зняття арешту є неможливим, він змушений звертатися до суду за захистом своїх майнових прав, а саме зі скаргою на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до довідки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від 22.10.2025 №504, станом на 22 жовтня 2025 року будь-яка заборгованість чи інші зобов`язання за кредитним договором № 21-Б/6-В від 21.08.2007 року відсутні. Також зазначено, що товариство не має майнових чи немайнових претензій до поручителя ОСОБА_1 щодо виконання умов як Кредитного договору № 21-Б/6-В від 21.08.2007 року, так і Договору поруки №21-Б/6- В/П2 від 21.08.2007 року (а.с.11 зворот).

У відповіді ВДВС у м. Луцьку №11768 від 30.01.2026 на адвокатський запит, повідомлено, що виконавче провадження № 48602535 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» кредитної заборгованості в розмірі 43 486,81 доларів США, що за курсом НБУ становило 563 204,90 грн, завершено шляхом повернення виконавчого документа стягувачу 30.06.2017 року. У зв`язку з цим надати копії матеріалів виконавчого провадження № 48602535 з примусового виконання виконавчого листа № 161/17360/14-ц, виданого 21.05.2014 Луцьким міськрайонним судом Волинської області, не є можливим, оскільки відповідно до пункту 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки (крім проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких один рік). Також зазначено, що в межах вказаного виконавчого стягнення виконавчого збору не проводилося.

Крім того, згідно з відкритою інформацією, що розміщена на сайті Міністерства юстиції «Автоматизована система виконавчих проваджень» щодо ОСОБА_1 відсутні інші відкриті виконавчі провадження, у яких стягувачем є банк, відтак саме у межах виконавчого провадження №48602535 накладено арешт на майно.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1- 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, суд зазначає, що аналіз правових норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено, як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

В даному випадку, виконавче провадження завершено, відсутня заборгованості боржника перед стягувачем, а вчинення будь-яких дій державним виконавцем за межами виконавчого провадження є неможливим.

Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі №761/687/14 (провадження №61-5887св23), від02 серпня 2023 року у справі № 2306/4489/22 (провадження № 61-7374св23), від 04 жовтня 2023 року у справі № 161/7015/15-ц (провадження № 61-4695св23).

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд, аналізуючи докази в їх сукупності, приходить до переконання про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження наявності невиконаних зобов`язань скаржника, а також тривале збереження арешту без правових підстав, порушує його майнові права як власника та є несправедливим і непропорційним втручанням у право власності. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та про необхідність її задоволення.

На підставі ст.ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 447, 450 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвокатки Кінах Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на дії/бездіяльність органу примусового виконання - задовольнити.

Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно боржника та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна - протиправною.

Зобов`язати уповноважену особу Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ у виконавчому провадженні №48602535 з примусового виконання виконавчого листа №161/17360/14-ц виданого 21.05.2014 Луцьким міськрайонним судом у Волинській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» кредитної заборгованості у розмірі 563 204, 90 грн. та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк