Справа № 646/8098/25
Провадження № 2/629/964/26
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

25.02.2026 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Солодовник І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зудер`янц Вікторія Вікторівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.12.2025 р. цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зудер`янц В.В. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

24.02.2026 р. справу передано на розгляд судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Солодовник І.С.

Позивач у позовній заяві вказує адресу місця проживання відповідача ОСОБА_2 як: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 2152321 від 19.12.2025 р. з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо отримання відомостей про внутрішньо переміщену особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що фактичною адресою його проживання значиться: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Златопільського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суд з метою визначення підсудності, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Крім того, суддя для цієї мети може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Таким чином підсудність щодо фізичної особи встановлюється за зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні», а щодо юридичної особи визначається за її місцем знаходження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Разом з тим, як убачається з висновку Верховного Суду у Постанові від 14.08.2024 р. у справі № 607/5535/22 особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону. У постанові від 29.07.2019 р. у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно з ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Аналогічні висновки щодо зареєстрованого місця перебування особи за місцем взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи наведені в постановах Верховного Суду від 01.05.2024 у справі № 297/2195/22 та від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22.

Відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, на підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-ІХ у Харківській області утворено Лозівський район (з адміністративним центром у місті Лозова) у складі територій Біляївської сільської, Близнюківської селищної, Лозівської міської, Олексіївської сільської, Первомайської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Так, на сьогодні не розпочато діяльність Лозівського окружного суду, а тому Лозівський міськрайонний суд Харківської області здійснює свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, яка розповсюджується на відповідну територію.

Отже, останнім місцем проживання відповідача є адреса, яка територіально не підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, та враховуючи, що дана справа не підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Златопільського міськрайонного суду Харківської області (64107, Харківська область, Лозівський район, м. Златопіль, вул. Соборна, буд. 18).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Передати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зудер`янц Вікторія Вікторівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на розгляд до Златопільського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю.

Копію ухвали направити позивачу.

Справу передати до Златопільського міськрайонного суду Харківської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення) суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.С. Солодовник