Справа № 346/6742/14-ц
Провадження № 4-с/346/10/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., вивчивши скаргу ОСОБА_1 , подану його представником, адвокатом Чобанюком Максимом Михайловичем, про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з відкриття виконавчого провадження, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2026 року через систему "Електронний суд" адвокатом Чобанюком М.М. подано до суду вказану скаргу. В останній зазначено, що 13.02.2026 року представника скаржника повідомлено про те, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні в Івано-Франківському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження №57987765 з примусового виконання виконавчого листа №346/6742/14-ц, виданого Коломийським міськрайонним судом 03.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 828,38 доларів США, що станом на 01.12.2014 року еквівалентно 266 877,82 грн. У зв`язку з цим скарга подається в 10 - денний термін, визначений ст.449 ЦПК України.

Суддя, вивчивши зміст поданої скарги та додатків до неї, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1, 2 ст. 449 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

При оскарженні рішень, дій або бездіяльності державного виконавця застосовується десятиденний строк у календарних днях, визначений ЦПК України, а не строк у робочих днях, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку та недоведення поважних причин його пропуску є підставою для залишення скарги без розгляду (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.10.2025 року у справі № 497/2150/24 (провадження № 61-7468св25)).

КЦС ВС звернув увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії державного виконавця можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Водночас положення п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України встановлюють строк 10 днів у календарному обчисленні. ВС підкреслив, що за правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18, норми Закону України «Про виконавче провадження» мають загальний характер, тоді як положення процесуальних кодексів є спеціальними. Отже, строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця підлягає обчисленню в календарних, а не в робочих днях.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом з положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанови Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19, від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10).

Згідно з положеннями ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.127 вказаного Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 року в справі № 2608/20647/12.)

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Так, з матеріалів, долучених до скарги, встановлено що заявник/представник дізнався (або повинен був дізнатися) про порушення права заявника 13.02.2026 року, що стверджується відповіддю Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби від 13.02.2026 року щодо надання інформації про виконавче провадження та в поданій скарзі представник вказує, що про порушення прав заявника його представнику стало відомо 13.02.2026 року. Скарга представником подана через систему «Електронний суд» 24.02.2026 року, тобто після спливу десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. Отже, з огляду на відсутність відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі скарги, а також ненадання доказів на підтвердження причин поважності пропуску такого строку, суд дійшов обґрунтованого висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду, адже вона подана після спливу десятиденного строку (встановленого нормами ЦПК України) з дня, коли представник заявника дізнався про порушення прав заявника, оскільки останнім днем такого строку був 23.02.2026 року.

Керуючись ст. ст. 122-124, 126, 127, 260, 261, 352-355, 447, 449 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , подану його представником, адвокатом Чобанюком Максимом Михайловичем, про: визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Барана Дмитра Івановича з відкриття виконавчого провадження №57987765 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 03.03.2015 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області в цивільній справі № 346/6742/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 828,38 доларів США ( що станом на 01.12.2014 року за курсом НБУ еквівалентно 266 877, 82 грн.) та здійснення виконавчих дій у виконавчому проваджені; скасування постанови старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Барана Дмитра Івановича від 03.01.2019 року з відкриття виконавчого провадження №57987765 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 03.03.2015 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області в цивільній справі № 346/6742/14-ц, - залишити без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.