Справа № 695/5461/25
Провадження № 2/692/260/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Драбів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Сіті Колект» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» обґрунтовує тим, що 20.01.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями було укладено Договір № 3402089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 10200,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів з стандартною процентною ставкою: 1,99% на день. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання, перерахувавши кошти на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , яку той вказав при оформленні кредиту. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Останній платіж здійснено 17.02.2023 у сумі 3998,40 грн.

26.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, за яким первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором.

ТОВ «ФК «Профіт» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Згідно додатку до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 Реєстру боржників заборгованість відповідача за кредитним договором № 3402089 становить 55977,52грн.

Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 55977,52 грн., з яких:

- тіло кредиту: 10199,99грн.;

- нараховані відсотки: 45777,53грн.;

- пеня/штрафні санкції: 0,00грн.

Зазначає інформацію про попередні витрати: судовий збір 2422,40грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 15000,00грн.

Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3402089 від 20.01.2023 у загальному розмірі 55977,52 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн. та 15000,00 грн. витрат на правову допомогу, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 14 січня 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.02.2026 позов залишено без руху у зв`язку з недоліками.

Ухвалою суду від 05.02.2026 розгляд справи продовжено.

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, з заявами та клопотаннями відповідач не звертався, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно Договору № 3402089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2023, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , він підписаний споживачем електронним підписом С834 та його предметом є кредит у гривні.

Сторони погодили істотні умови договору, зокрема, тип кредиту: кредит, суму кредиту: 10200,00грн., строк кредиту: 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів: кожні 30 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; стандартну процентну ставку 2,0% в день та умови застосування зниженої процентної ставки 1,40%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає за весь строк користування: 18 537,59 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 18 537,59% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом: 83 640,00грн., з урахуванням періоду застосування зниженої ставки: 81 804,00грн.

Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.

Згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів.

Згідно п.5.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Згідно даних паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про умови кредитування щодо кредиту у розмірі 10200,00грн. строком на 360 днів з стандартною процентною ставкою 730,00% річних (2,00% в день), зниженою процентною ставкою 511,00% річних (1,40% в день), та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом C834 20.01.2023 о 14:07:08.

Згідно повідомлення ТОВ «Пейтек» № 9 від 28.02.2024, адресованого ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 20.01.2023 14:09:29 на суму 10200,00грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» ee44896b-0316-4f6d-9835-4ebb0a87b627, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 4216569, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 3402089 від 20.01.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.10.2023, позичальник: ОСОБА_1 , розрахунок виконано за період з 20.01.2023 по 26.10.2023. Станом на 20.01.2023 тіло кредиту 10200,00 грн. У період з 21.01.2023 по 19.02.2023 щоденно нараховувались відсотки за ставкою 1,4% у розмірі 142,8 грн. У період з 20.02.2023 по 26.10.2023 щоденно нараховувались відсотки за ставкою 2,0% у розмірі 204,00 грн., окрім 19.03.2023, 18.04.2023, 18.05.2023, 17.06.2023, 17.07.2023, 16.08.2023, 15.10.2023, коли відсотки нараховувались за ставкою 1,99% у розмірі 203,99грн. 17.02.2023 надійшла оплата у розмірі 3998,41грн., з яких 0,01грн. врахована як тіло кредиту та 3998,40 грн. як відсотки. Станом на дату завершення розрахунку тіло кредиту становить 10199,99грн., нараховані відсотки: 45777,53грн. а всього 55977,52грн.

Відповідно до договору факторингу № 26102023 від 26.10.2023, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (кредитор) та ТОВ «ФК Профіт» (новий кредитор), кредитор передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (портфель заборгованості).

Згідно Додатку №1 від 26.10.2023 до договору № 26102023 від 26.10.2023 - Реєстру боржників за № 1127 вказано ПІБ боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 3402089 від 20.01.2023, сума виданого кредиту: 10 200,00грн., сума заборгованості за основною сумою боргу: 10 199,99грн., сума заборгованості за процентами: 45 777,53грн., сума заборгованості разом: 55 977,52 грн.

Відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025, укладеного між ТОВ «ФК Профіт» (клієнт) та ТОВ «ФК «Сіті Колект» (фактор), клієнт відступає фактору права вимоги, фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування за відступлення прав вимоги у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно копій платіжної інструкції № 1 від 17.09.2025 ТОВ «ФК «Сіті Колект» переказало ТОВ «ФК Профіт» кошти у розмірі 1007777,66 грн. як оплату суми фінансування згідно договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025, без ПДВ.

Згідно копії Реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025, за № 299 вказано ПІБ боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 3402089 від 20.01.2023, сума виданого кредиту: 10 200,00грн., сума заборгованості за основною сумою боргу: 10 199,99грн., сума заборгованості за процентами: 45 777,53грн., сума заборгованості разом: 55 977,52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказаним Договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

ОСОБА_1 усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти у повній мірі не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного, суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» заборгованість за кредитном договором № 3402089 від 20.03.2023 у розмірі, про стягнення якого просить сторона позивача 55977,52грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стороною позивача заявлено до відшкодування 15000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 25 про надання правової допомоги від 17.10.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Бацюк Олександрою Михайлівною, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 4.1 даного Договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці про надання юридичної допомоги.

Згідно п. 4.3 Договору факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги.

Згідно п. 4.5 Договору сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги є гонораром адвоката.

Додатком №1 до даного договору є прас лист, де вказано види послуг, одиниці виміру та ціна роботи (як погодинна так і фіксована).

Згідно Додатку № 2 до Договору-заявки про надання правової допомоги № 298 від 23.10.2025 ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокат Бацюк О.М. погодили надання адвокатом товариству послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , де вказано 2 види послуг на загальну суму 15000,00грн.

Згідно додатку № 3 до договору - витягу акту № 298 про надання правової допомоги від 24.10.2025 ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокат Бацюк О.М. погодили узгодили надання адвокатом товариству послуг згідно з списком у розмірі 15000,00грн.

Згідно копії платіжної інструкції № 408 від 11.11.2025 ТОВ «ФК «Сіті Колект» перерахувало адвокату Бацюк О.М. кошти у розмірі 55000,00 грн. як оплату правової допомоги згідно Договору № 25 від 17.10.2025, без ПДВ.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконани хробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Договором № 25 визначено вартість наданих послуг, де ціна за надані послуги є як фіксована, так і погодинна. У заявці про надання правової допомоги № 298 та витягу з акту про надання правової допомоги вказано перелік наданих послуг та їх вартість: надання усної консультації без вивчення документації, на що витрачено 2 години, вартістю 1500 грн./год. на загальну суму 3000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, на що витрачено 4 год. вартістю 3000 грн./год. на загальну суму 12000 грн.

Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 551, 610, 626, 628, 629, 634, 638, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 77-78, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» () заборгованість за кредитним договором № 3402089 від 20.01.2023 у розмірі 55977,52грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Вимогу про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 3000,00грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект», , адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 11 офіс 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.О. Левченко