ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Київ.

Справа № 755/6739/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3851/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційною скаргою Махині Максима Васильовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 8 серпня 2025 року (у складі судді Коваленко І.В., повне рішення складено 22.09.2025 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про зняття арешту з іпотечного нерухомого майна

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат - Махиня М.В., звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про зняття арешту з іпотечного нерухомого майна, яка 24.04.2025 була передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

12.05.2025 року (вх.№26774) від представника позивача - адвоката Махині М.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій за позовною вимогою про зняття арешту з іпотечного нерухомого майна у статусі відповідача визначено ОСОБА_3 , в якості третіх осіб: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 8 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача 22 жовтня 2025 року подав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що два обтяження: за № 7586582 (Виконавче провадження 44783334) і за № 8879296 (Виконавче провадження 46516062) накладено в рамках цивільного судочинства і саме ці обтяження позивач просив зняти з спірного майна.

Вказує, що суд не врахував у оскаржуваному рішенні, що державна реєстрація іпотеки відбулась - 10.04.2008 року, про що прямо вказано на останньому аркуші Договору іпотеки, а обтяження 7586582 і обтяження 8879296 відбулось в 2014 і 2015 роках відповідно. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

Звертає увагу, що відповідачем 25.06.2025 року було подано заяву про визнання позову, однак в ухвалі суду від 26.06.2025 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про визнання позову, жодного обґрунтування яким саме нормам законів суперечить вказана заява відповідача або чиї саме права, свободи чи інтереси порушує така заява суд не навів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник позивача Махиня М.В. та представник відповідача ОСОБА_4 , підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2008 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ» були укладені договори про участь у Фонді фінансування будівництва типу «А» № 207 та № 208.

09.04.2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено кредитний Договір за №0012/08/00-1, відповідно до умов п.1.1. якого банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 1 585 000,00 грн. на придбання нерухомості на первинному ринку.

Пунктом 2.1. Договору №0012/08/00-1 сторони погодили, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є укладений між цими ж сторонами Договір іпотеки майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено та стане власністю позичальника (Позивача) після завершення будівництва, а саме: однокімнатна квартира загальною площею 56,14 кв.м. за будівельним АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира загальною площею 106,88 кв.м. за будівельним АДРЕСА_2 . (а.с.9-12)

09.04.2008 року, на виконання кредитного Договору №0012/08/00-1, між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Форум», укладено договір іпотеки, предметом якого згідно п.1.2., 1.2.1 і 1.2.2. є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, що стане власністю іпотекодавця, а саме: однокімнатна квартира загальною площею 56,14 кв.м. за будівельним АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира загальною площею 106,88 кв.м. за будівельним АДРЕСА_2 . (а.с.13-14)

Позивач вказує на п.1.7. Договору іпотеки, згідно з яким на предмет іпотеки нотаріусом на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження на період дії цього Договору за повідомленням Іпотекодержателя; а на останньому аркуші Договору іпотеки приватним нотаріусом Колесник С.А. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження, зазначених у цьому договорі квартир, які належать Позивачеві. Зареєстровано в реєстрі за №1528, 1529. Заборона накладена за №2917/11, 2918/11.

Згідно ч. 5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень судом виявлено, що 03.12.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 755/27582/13-ц, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про розірвання договору та відшкодування завданих збитків.

За правилами ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається з мотивувальної частині судового рішення від 03.12.2014 року, яке набрало законної сили, судом встановлені наступні обставини:

«06.03.2008р. між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «МІТЕХ» було укладеного договір про участь у фонді фінансування будівництва типу «А» №208. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач (довіритель) на підставі повного виконання ним Правил Фонду фінансування будівництва за програмою ЗАТ «Інтерінвестсервіс» надав згоду на участь у фонді фінансування будівництва, взяв на себе зобов`язання виконувати правила ФФБ та передати ТОВ «ФК «МІТЕХ» кошти у довірче управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а ТОВ «ФК «МІТЕХ» зобов`язалось прийняти кошти у довірче управління з подальшим використанням у порядку, встановленому правилами ФФБ.

06.03.2008р. між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «МІТЕХ» було укладеного договір про участь у фонді фінансування будівництва типу «А» №207. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач (довіритель) на підставі повного виконання ним Правил Фонду фінансування будівництва за програмою ЗАТ «Інтерінвестсервіс» надав згоду на участь у фонді фінансування будівництва, взяв на себе зобов`язання виконувати правила ФФБ та передати ТОВ «ФК «МІТЕХ» кошти у довірче управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а ТОВ «ФК «МІТЕХ» зобов`язалось прийняти кошти у довірче управління з подальшим використанням у порядку, встановленому правилами ФФБ.

Відповідно до п.1.5. договору про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р. за ОСОБА_3 було закріплено об`єкт інвестування, а саме двокімнатна квартира з будівельним АДРЕСА_3 , загальною вартістю об`єкта інвестування 1187437,00 грн.

Відповідно до п.1.5. договору про участь у ФФБ №207 від 06.03.2008р. за ОСОБА_3 було закріплено об`єкт інвестування, а саме однокімнатна квартира з будівельним АДРЕСА_4 , загальною вартістю об`єкта інвестування 793820,00 грн.

Згідно п.п.2.1.1. договорів про участь у ФФБ №208, №207 від 06.03.2008р. фінансова компанія зобов`язалася зокрема прийняти від довірителя грошові кошти у довірче управління та використовувати їх відповідно до правил ФФБ, закріпити за довірителем конкретний об`єкт інвестування на умовах правил ФФБ, видати довірителю свідоцтво про участь у ФФБ, передати довірителю в разі, якщо він повністю проінвестує закріплений за ним об`єкт інвестування за договором про уступку майнових прав.

ОСОБА_3 були сплачені на користь ТОВ «ФК «МІТЕХ» грошові кошти в розмірі 1187437,00 грн. відповідно до платіжного доручення №2 від 02.04.2008р. та квитанції №92470 від 10.04.2008р. з призначенням платежу «За інвест. об`єкту будівництва за адр. АДРЕСА_5 згідно договору №208 від 06.03.2008р. за 2 кім.кв. секц. «Г» заг.пл. 106,88м», що підтверджується відповідними копіями. 02.04.2008р. ТОВ «ФК «МІТЕХ» було видано позивачу свідоцтво №208, яке підтверджувало його участь у фонді фінансування будівництва типу «А».

ОСОБА_3 були сплачені на користь ТОВ «ФК «МІТЕХ» грошові кошти в розмірі 793820,00 грн. відповідно до квитанції №ПН182601 від 28.03.2008р., платіжного доручення №1 від 02.04.2008р., квитанції №92495 від 10.04.2008р. з призначенням платежу «За інвест. об`єкту буд-ва за адр.: АДРЕСА_6 згд. дог.№207 від 06.03.08р. за 1-кім.кварт. в секції «Г» заг. пл.-56,14 кв.м.», що підтверджується відповідними копіями. 02.04.2008р. ТОВ «ФК «МІТЕХ» було видано позивачу свідоцтво №207, яке підтверджувало його участь у фонді фінансування будівництва типу «А».

10.04.2008р. між позивачем, ТОВ «ФК «МІТЕХ» та ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» було укладено договори уступки майнових прав №208, №207, відповідно до яких ТОВ «ФК «МІТЕХ» відступило позивачу право вимоги до ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» за генеральним договором №1г/д від 12.09.2005р., а саме право вимоги передати позивачу закріплені за ним об`єкти інвестування (квартири з будівельними номерами АДРЕСА_7 ) після завершення будівництва.

Адміністративно-житловий комплекс з підземним паркінгом по АДРЕСА_8 , в якому знаходяться об`єкти інвестування, прийнято до експлуатації, що підтверджуються сертифікатом серії КВ №0 від 12.04.2012р., копія якого є наявною в матеріалах справи.

В матеріалах справи також містяться копії додаткової угоди №1 від 30.01.2013р. до договору про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р. та Довідки №208 від 30.01.2013р. про право набуття у власність об`єкта інвестування на квартиру АДРЕСА_9 , що підписані позивачем та ТОВ «ФК «МІТЕХ». Оригінали зазначених документів оглянуті в судовому засіданні.

Як вбачається з додаткової угоди №1 від 30.01.2013р. до договору про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р. в зв`язку зі зміною загальної площі об`єкта інвестування та порядкового номеру квартири, отриманих на підставі обмірів та технічних паспортів Київського міського бюро технічної інвентаризації, сторони договору внесли зміни до договору про участь у ФФБ №208 щодо номеру квартири та фактичної площі об`єкту інвестування…

…З наведеного вбачається, що позивачем отримано від ТОВ «ФК «МІТЕХ» всі необхідні документи для здійснення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_9 , яка була об`єктом інвестування за договором про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р.

… Згідно інформаційної довідки право власності на квартиру АДРЕСА_9 не зареєстроване (а.с. 5 т.2). Проте суд оцінює зазначені письмові докази критично з огляду на таке….

… Як вбачається з поданого витягу, квартира АДРЕСА_10 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 . Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві 23.07.2013р. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 . Підставою для внесення запису до державного реєстру прав на нерухоме майно зазначається рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 4247290 від 23.07.2013р. Паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків власника квартири АДРЕСА_11 відповідають анкетним даним позивача. Крім того, в усних поясненнях представник позивача допускав можливість реєстрації квартири АДРЕСА_11 за ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважав доведеним та підтвердженим належними доказами обставину щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_9 , яка являлась об`єктом інвестування за договором про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р., укладеним між позивачем та ТОВ «ФК «МІТЕХ»…

…Враховуючи наведене, а також встановлені судом обставини щодо виконання ТОВ «ФК «МІТЕХ» та ПрАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» своїх зобов`язань за договором про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р., договором уступки права вимоги №208 від 10.04.2008р., реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_11 (об`єкт інвестування за договором про участь у ФФБ №208 від 06.03.2008р.), вимога позивача до ПрАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» щодо передачі йому оригіналу акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_11 (згідно договору інвестування №208 від 06.03.2008р.) є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.»

Отже, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_9 , та одночасно Іпотекодавцем за Договором іпотеки від 09.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «Форум», предметом якого були майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, що стане власністю іпотекодавця, а саме: однокімнатна квартира загальною площею 56,14 кв.м. за будівельним АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира загальною площею 106,88 кв.м. за будівельним АДРЕСА_2 . (а.с.13-14)

Позивач стверджує, що листом від 23.02.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про здійснення АКБ «Форум» відступлення прав за вказаними кредитним та іпотечним договорами на користь ТОВ "ФК "МОРГАН КЕПІТАЛ", на підтвердження чого надав копію листа, проте оригіналу вказаного листа для огляду у судовому засіданні сторони до суду не подали. (а.с.19)

Також, за твердженням позивача, 22.02.2016 року між ТОВ "ФК "МОРГАН КЕПІТАЛ" та ОСОБА_5 укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №0012/08/00-1 від 09.04.2008р., а наступного дня (23.02.2016 року) укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки від 09.04.2008р. (а.с.20-26)

Також, як зазначає позивач, 09.04.2024 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №0012/08/00-1 від 09.04.2008р. та укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки від 09.04.2008р. Копії вказаних договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та про відступлення прав за договором іпотеки додаються.

Позивач стверджує, що він, як іпотекодержатель, досяг згоди із відповідачем, як іпотекодавцем, про задоволення вимог шляхом вчинення договору про задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок іпотечної квартири АДРЕСА_9 , у зв`язку з чим сторони звернулися до приватного нотаріуса Гембарської С.І., однак остання відмовила у посвідченні такого договору, посилаючись на те, що при підготовці до посвідчення договору встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав та їх обтяжень є відомості про наявність арештів на квартиру АДРЕСА_9 належну ОСОБА_3 , реєстраційні номери обтяжень 7586582, 8879296, 14209794.

Позивач просить суд зняти арешт з іпотечного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_9 , накладений Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві: за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44783334, виданий: 07.10.2014р.; за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46516062, виданий: 25.02.2015 р.

Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2024 року, судом встановлено, що представнику ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_6 , а не позивачу по справі, відмовлено у посвідченні Договору задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок квартири АДРЕСА_12 .

Окрім того, як убачається з мотивувальної частини постанови нотаріуса, нею при підготовці до посвідчення договору встановлено згідно даних Державного реєстру речових прав та їх обтяжень відомості про наявність арештів на квартиру АДРЕСА_9 належну ОСОБА_3 , реєстраційні номери обтяжень 7586582, 8879296, 14209794.

Як вбачається із Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» (копія додається до позову) під вказаними вище номерами запису про обтяженнями міститься наступна інформація:

Номер запису про обтяження: 8879296, Підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46516062, виданий: 25.02.2015, Видавник: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Головний державний виконавець Шеремет Ю.М. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, . Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .

Номер запису про обтяження: 7586582, Підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44783334, виданий: 07.10.2014, Видавник: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Старший державний виконавець Шеремет Ю.М. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, . Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .

Шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень судом виявлено ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13.04.2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Левчука Є.В. про арешт майна, у кримінальному провадженні №0016805 від 04.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Вказаною постановою від 13.04.2025 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), що належить ОСОБА_3 .

Наявність накладеного арешту в рамках кримінального провадження також підтверджується і Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Номер запису про обтяження: 14209794, Підстава для державної реєстрації: ухвала суду від 13.04.2016, Видавник: Дніпровський районний суд міста Києва. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Дніпровський районний суд міста Києва, Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Дніпровське управління поліції ГУ Національної поліції України у м. Києві. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_3 засуджений Дніпровським районним судом м. Києва 14.08.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком суду задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 та присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 811 629 гривень 60 копійок.

Окрім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України, до 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки.

Вироком суду задоволено цивільні позови представника ПП «Консалдінг-агенція «Кредо» Скляренка Р.С. та представника ТОВ «Бофорт» Скляренка Р.С.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПП «Консалдінг-агенція «Кредо» на відшкодування матеріальної шкоди - суму 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Бофорт» на відшкодування матеріальної шкоди - суму 255 330 (двісті п`ятдесят п`ять триста тридцять) гривень 50 копійок.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів: в межах яких саме виконавчих проваджень НОМЕР_2 та НОМЕР_3 державним виконавцем Дніпровського ВДВС РУЮ у м. Києві винесено постанови про арешт майна боржника та на якій стадії знаходяться дані виконавчі провадження, суть виконавчих проваджень, тобто які виконавчі документи слугували підставою для їх відкриття.

Також, до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того, що позивач звертався з клопотанням про скасування арешту майна, що накладений у межах кримінального провадження, в порядку статті 174 КПК України, і таке клопотання було розглянуто за правилами кримінального судочинства.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

За обставинами даної справи встановлено, що між позивачем та боржником до якого пред`явлено позов не існує жодного спору, щодо права на майно з якого позивач просить зняти арешт. Боржник і позивач домовились про перехід до позивача прав на іпотечне майно щодо якого просять скасувати обтяження. Вказане підтверджується тим, що боржник ОСОБА_3 визнав позов про зняття арешту.

Колегія суддів зазначає, що відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, Верховного Суду, викладений у постанові від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

За обставинами даної справи матеріальна і процесуальна заінтересованість у результаті вирішення даної справи є саме у стягувачів за виконавчими провадженнями в яких накладено арешт, який просить скасувати позивач, саме вони є заінтересованими особами і мають право захищатися від поданого позову про зняття арешту, накладеного в їх інтересах.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, постанова Верховного Суду від 06.05.2024 у справі № 725/3352/23).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що предметом спору є вимога ОСОБА_2 про скасування обтяження на майно та виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Проте, осіб, в інтересах яких було накладено оспорювані позивачем арешти у виконавчих провадженнях НОМЕР_2 та НОМЕР_3, не було залучено до участі у справі як співвідповідачів, хоча саме в даній справі у разі задоволення позовних вимог будуть зачіпатись їхні права та інтереси щодо майна, на яке накладено арешти, а саме щодо спірної квартири.

Так в апеляційній скарзі надано відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень МЮУ за НОМЕР_2, з якого вбачається що виконавче провадження завершено, а стягувачем за цим виконавчим провадженням є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

За виконавчим провадженням НОМЕР_3 стягувачем є ТОВ «Софоклеус і партнери «Консалтінг»

Водночас клопотань про залучення до участі у справі даних осіб, або їх правонаступників як співвідповідачів позивач не заявляв.

Посилання на завершеність одного з виконавчих проваджень, без залучення стягувача цього провадження, суд не може визнати достатньою підставою для не зазначення такого стягувача відповідачем в даній справі, оскільки суду не було надано доказів підстави завершення такого провадження внаслідок виконання, а не з інших підстав, які надають право стягувачам повторно звертатись за виконанням.

Таким чином, пред`явивши позов лише до боржника, з яким у позивача відсутній спір про право, позивач позбавив процесуальної можливості стягувачів у інших виконавчих провадженнях, захищатись від поданого позову про зняття арешту та скасування обтяжень, що були здійснені в їх інтересах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Отже, суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, проте не врахував, що оскільки позов у справі за відсутності одного з належних співвідповідачів не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо зміни процесуального статусу осіб, які беруть участь в справі та залучати співвідповідачів, а розгляд справи по суті спору без залучення осіб в якості відповідачів, якщо рішенням суду в справі вирішуються їх права та обов`язки, є порушенням норм процесуального права.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Водночас ОСОБА_2 не позбавлений права на пред`явлення позову про зняття арешту та скасування обтяжень до всіх належних відповідачів.

З врахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Оскільки внаслідок апеляційного перегляду позов не задовольняється проте з інших мотивів, підстави для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Махині Максима Васильовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 8 серпня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23 лютого 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова