Справа №607/3326/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Черніцької І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Універсал банк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

АТ «Універсал банк» звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про забезпечення доказів до подання позову.

В обґрунтування заяви банк вказав, що 12 липня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11/261-к, за умовами якого позичальник отримав кредит 50 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , 12 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 11/261-п., згідно умов якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідача за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором. Крім того, 13 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.04.2016 року справа № 607/10113/15 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь банку борг за даним кредитним договором у розмірі 31 598.80 доларів США та 3654 грн судового збору. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.01.2016 року справа № 607/10119/15 стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за договором кредиту у розмірі 31 598,80 доларів США та судовий збір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Банком направлено на адресу Першої тернопільської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_2 , яка 09.03.2023 року переправлена за належністю до приватного нотаріуса Магдич О.О. 19 липня 2024 року банком повторно скеровану претензію. По даний час заборгованість не сплачена, рішення суду не виконані.

Інформація про осіб, що прийняли спадщини кредитору не відома. Банк не має можливості самостійно отримати відомості про спадкоємців та спадкову масу. Відтак, банк без інформації про спадкоємців померлого боржника, позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, пред`явити до них позов. Інформація, яка знаходиться у спадковій справі містить відомості про обставини, які підлягають доказуванню у справі, а відомості про реєстрацію осіб разом із спадкодавцем на час смерті є доказом прийняття спадщини, підставою для звернення до належних відповідачів.

Посилаючись на наведене, банк просить витребувати у приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ; витребувати у Тернопільській міській раді інформацію щодо осіб, які були зареєстровані та постійно проживали разом з ОСОБА_2 на дату його смерті.

У судове засідання заявник не з`явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином.

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 118 ЦПК України, заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, скороченні строки розгляду справи, суд вважає за необхідне, розглядати дане клопотання без участі осіб, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви, проте не з`явились в судове засідання.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільно процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч 4 ст. 84 ЦПК України визначено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку встановленому 116-118 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Також, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній 26.11.2019 у справі №401/1824/17.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Встановлено, що подана заявником заява про забезпечення доказів до подання позову не містить жодного обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, даних, що засіб доказування може бути втрачено .

Заявником суду не надано доказів, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Самі по собі доводи заявника про те, що він не може самостійно отримати такі докази, однак така інформація необхідна для подальшого пред`явлення позову до належних відповідачів, не є підставою для забезпечення таких доказів на підставі вимог ст. 116 ЦПК.

Суд вважає, що така заява по своїй суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на думку заявника вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають у тому, що він не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Заявник фактично намагається з`ясувати необхідну йому інформацію про спадкоємців.

В свою чергу, відомості про спадкоємців померлого позичальника не є доказом по справі в розумінні статей 76,77 Цивільного процесуального кодексу України, а забезпечення доказів в порядку статей 116-118 Цивільного процесуального кодексу України не є засобом «здобуття інформації».

Таким чином, фактично мета даної заяви також зводиться до «здобуття інформації», а не «забезпечення доказів», що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги положення ст.ст. 116,117 ЦПК України, суд вважає, що заява про забезпечення доказів не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-118, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал банк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку вимог ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий І.М. Черніцька