Номер провадження: 22-ц/813/3794/26
Справа № 494/430/25
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

23.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого: Громіка Р.Д.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сєвєрової Є.С.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

встановив:

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року позов АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2025 у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення зазначених недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду., а саме шляхом: подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або зазначення інших підстав та наданням доказів на їх підтвердження щодо звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року в частині подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або зазначення підстав та надання доказів на їх підтвердження щодо звільнення від сплати судового збору, 22 січня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву-пояснення, де скаржником зазначено, що норма ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» є прямою нормою до застосуванням судами шляхом обчислення суми доходу у співвідношенні до суми судового збору і не потребує додаткової оцінки майнового стану та додаткових доказів. Скаржник також зазначила, що разом з апеляційною скаргою було подано довідку фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, що для обчислення є достатнім, і більше нічого не перешкоджає задоволенню клопотання. Крім того скаржник зазначила, що вона вже зверталась до Одеського апеляційного суду із таким самим клопотанням, на тій самій підставі, з тією ж кількістю і видом доказів, та суд постановив ухвалу, якою ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 просить задовольнити клопотання щодо звільнення від сплати судового збору та відкрите апеляційне провадження у справі №494/430/25.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

На підтвердження вказаних обставин скаржником до апеляційної скарги додано:

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 березня 2025 року, відповідно до яких за період з січня 2024 року по грудень 2024 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі осіб-платників податків щодо скаржника відсутня.

Так, дійсно відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Так, обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення сплати судового збору, оскільки скрутний майновий стан скаржника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором, не підтверджується достатніми доказами.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обставини, вказані в заяві-поясненнях від 22 січня 2026 року як підставу звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги вже були предметом дослідження та були визнанні недостатніми для підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 .

Таким чином, на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року ОСОБА_1 не надала інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, які б давали можливість звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Щодо тверджень скаржника про те, що вона вже зверталась до Одеського апеляційного суду із таким самим клопотанням, на тій самій підставі, з тією ж кількістю і видом доказів, та суд постановив ухвалу, якою ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що обов`язковим для врахування є виключно висновки Верховного Суду.

Таким чином, посилання скаржника на те, що вона вже зверталась до Одеського апеляційного суду із таким самим клопотанням, на тій самій підставі, з тією ж кількістю і видом доказів, та суд постановив ухвалу, якою ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, є безпідставними, оскільки такі висновки не є обов`язковими для застосування апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином на даний час вимоги ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги не виконані в повній мірі.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Є.С. Сєвєрова