печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9217/26-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р.суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 до Верховного Суду, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій суддів, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді Ільєвій Т.Г. 16.02.2026, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Личаківського районного суду м.Львова, колегії суддів Львівського апеляційного суду, колегії суддів Верховного Суду, шляхом постановлення незаконних ухвал від 02.11.2020 року , від 16.12.2020 року, від 15.02.2021 року по справі №463/7365/20, в результаті чого, як вказує позивач, його незаконно було позбавлено доступу до правосуддя, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації, не відповідає чинному цивільному процесуальному законодавству.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється (ст. 126 Конституції України).

Вимога ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій колегії суддів Верховного Суду, виходить за межі юрисдикції цього Суду та суперечить принципу незалежності суддів, гарантованому ст. 126 Конституції України.

Така вимога не може розглядатися будь-яким судом.

Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.

Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч.1 ст. 186, п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

У постанові Верховного суду від 16 лютого 2024 року у справі № 953/19814/21 зроблено висновок про те, що оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Європейський суд з прав людини з питання імунітету суддів зауважував, що такий імунітет має законну мету, оскільки є засобом забезпечення належного здійснення правосуддя (рішення у справах «Ернст та інші проти Бельгії», № 33400/96, § 47-57, від 15.07.2003, «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» №20347/03, § 36, від 12.03.2009).

Вимоги, заявлені у позові, не можуть розглядатися у позовному провадженні за правилами будь-якого судочинства.

У зв`язку з викладеним, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі ОСОБА_1 до Верховного Суду, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій суддів.

Керуючись ст. ст. 184-186, 260-261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій суддів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА