ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2468/25

Провадження № 22-ц/820/545/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», третя особа ОСОБА_2 , про визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки, припинення обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Шепетівського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року в складі судді Цідик А.Ю.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідача, вказувала, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 23.01.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 173987 та договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок в АДРЕСА_1 .

На виконання договору іпотеки від 23.01.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження якого став житловий будинок ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 - запис про іпотеку № 17684910 (спеціальний розділ).

У зв`язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору № 0 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.01.2008 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року позов банку задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) у розмірі 76580,79 грн.

Виконавче провадження № 50206980 щодо виконання цього судового рішення 24.12.2020 року постановою головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС закінчено в зв`язку з повним виконанням рішення суду.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором №0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», у тому числі право вимоги за договором поруки.

У 2018 році ТОВ «Українська факторингова компанія» зверталося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року у задоволенні цього позову відмовлено.

Рішенням Хмельницького апеляційного суду від 29.01.2019 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року залишено без змін.

Суд виходив з того, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2015 року вже стягнуто всю суму основного боргу за кредитними зобов`язаннями, тоді як 3% річних та інфляційні витрати на проценти в сумі 332230,64 грн. за період 2014-2016 років, тобто, після отримання відповідачами повідомлень про дострокове погашення кредиту, є незаконними.

21 березня 2025 року позивач у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань звернувся до відповідача із заявою про зняття обтяження та припинення заборони на відчуження предмету іпотеки, житлового будинку в АДРЕСА_1 , проте відповіді не отримала.

Іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

За наведеного позивачка просила визнати припиненими зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 23.01.2008 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», посвідченим 23.01.2008 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., відповідно до якого предметом іпотеки є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та виключити запис про іпотеку № 17684910 від 23.01.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; припинити (зняти) обтяження у формі заборони на нерухоме майно, внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме обтяження за реєстраційним номером 6441435 від 23.01.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року позов задоволено.

Визнано припиненими зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 23.01.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», посвідченим 23.01.2008 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., відповідно до якого предметом іпотеки є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та виключено запис про іпотеку № 17684910 від 23.01.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Припинено (знято) обтяження у формі заборони на нерухоме майно, внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме обтяження за реєстраційним номером 6441435 від 23.01.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1937, 92 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Українська факторингова компанія» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення про відмову у позові. На думку апелянта, суд за відсутності належного суб`єктного складу та без встановлення основного кредитного зобов`язання у порядку ст.ст. 598-599 ЦК України помилково визнав припиненими зобов`язання за договором іпотеки. Оскаржуваним рішенням вирішено питання припинення кредитного зобов`язання між іншими особами та поза межами предмета спору, що свідчить про істотне порушення норм матеріального і процесуального права. Вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту у розумінні ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору не є тотожною вимозі про стягнення простроченої заборгованості. Рішення суду від 30.11.2015 року у справі №688/1839/14-ц не підтверджує факту дострокового стягнення всієї суми кредитного зобов`язання за кредитним договором. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували повне виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема, сплату залишку тіла кредиту та процентів за користування після пред`явлення вимоги. З матеріалів справи та змісту рішення суду від 30.11.2015 року вбачається, що банком заявлена вимога про сплату наявної заборгованості станом на певну дату, а не вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку пункту 6.2. договору. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення основного зобов`язання та іпотеки, ототожнивши виконання рішення суду від 30.11.2015 року з повним виконанням кредитного договору. Судові рішення не містять висновків про повне виконання кредитного зобов`язання, його припинення у порядку ст.ст. 598-599 ЦК України або припинення іпотеки.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін. Суд першої інстанції врахував преюдиційні обставини, які є обов`язковими та не підлягають повторному доказуванню. Звернення банку до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості мало наслідком зміну строку виконання основного зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що встановлено рішенням суду від 30.11.2015 року. Рішення Шепетівського районного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року у справі №688/1631/18 має преюдиційне значення та встановлює відсутність будь-якої заборгованості за кредитним договором, тому іпотека є припиненою в силу закону.

В засіданні апеляційного суду представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Представник апелянта в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про відкладення розгляду справи до отримання відповідей на направлені запити щодо уточнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Апеляційний суд відповідно до ст.ст. 372, 367 ЦПК України відмовив у задоволенні цього клопотання як необґрунтованого.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн., а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору.

Згідно з п. 1.2.2 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит частинами згідно Графіка, але в будь-якому разі не пізніше 23 січня 2018 року.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору сторони погодили, що банк у відповідності до ст. ст. 525, 611 ЦК України має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно умов п.1.2.2 цього Договору та має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту в разі порушень істотних умов договору.

Згідно з п.6.2 Кредитного договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту, за умови, що банк направив на адресу позичальника повідомлення про порушення зобов`язань, а позичальник не усунув зазначених порушень зобов`язань за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23.01.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 173987 та договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок в АДРЕСА_1 .

На виконання договору іпотеки від 23.01.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження якого став житловий будинок ОСОБА_1 - запис про іпотеку № 17684910 (спеціальний розділ).

У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, відповідно до вимог розділу 6 кредитного договору, п. 2.2 договору поруки та ст. 1050 ЦК України, 27 лютого 2014 року за №30-11/9917, №30-11/9918 банк направив ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вимоги про необхідність усунення порушень кредитного договору, яку вони отримали 17 березня 2014 року, 11 березня 2014 року.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору № 0 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.01.2008 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року у справі №688/1839/14-ц позов банку задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) у розмірі 76580,79 грн.

На виконання вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження № 50206980 та 24.12.2020 року постановою головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС таке виконавче провадження закінчено в зв`язку з повним виконанням рішення суду.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором №0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», у тому числі право вимоги за договором поруки.

У 2018 році ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року в справі №688/1631/18, що набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання договору, а отже, втратив можливість нарахування та стягнення процентів за кредитним договором. Позичальник виконав своє зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, що є підставою для визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

За ст.11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання.

Отже, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3, частина 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року у справі №688/1839/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 76580,79 грн. заборгованості за кредитним договором №0.

Цим судовим рішенням встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк», керуючись положенням розділу 6 кредитного договору (Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку) та п. 2.2 договору поруки, направив відповідачам вимоги від 27.02.2014 року №30-11/9917 та №30-11/9918 про усунення порушень умов кредитного договору шляхом погашення простроченої заборгованості за кредитом і процентами, а у разі невиконання - про дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі невиконання позичальником вимоги про усунення порушень протягом 31 календарного дня, з 32 дня строк дострокового повернення кредиту та сплата процентів вважається такими, що настав, а вся сума кредиту та плати за користування ним підлягає поверненню у повному обсязі.

У зв`язку з невиконанням вказаних вимог Банк реалізував право передбачене п. 6.2. кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України та звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який вирішено рішенням Шепетівського районного суду від 30 листопада 2015 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 01.11.2018 року у справі №688/1631/18, що набрало законної сили, у задоволенні позову ТОВ «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 відмовлено. Судом підтверджено, що банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання договору, а тому втратив можливість нарахування та стягнення процентів за кредитом. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України можливе лише на залишок непогашеної суми заборгованості за рішенням суду від 30.11.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наведеними судовими рішеннями встановлені преюдиційні обставини, які є обов`язковими для суду і не підлягають доказуванню.

Це цілком спростовує доводи апелянта про те, що рішенням суду від 30.11.2015 року нібито стягнуто заборгованість на певну дату, та відсутність вимоги кредитора щодо дострокового повернення кредиту.

Постановою головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ВП №50206980 від 24.12.2020 року виконавче провадження закінчено в зв`язку з тим, що заборгованість за виконавчим листом №688/1839/14-ц від 29.12.2015 року стягнуто в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів повного виконання основного зобов`язання є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позичальник виконав основне зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» є підставою для визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки та припинення обтяження у формі заборони на відчуження предмета іпотеки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк