справа № 619/587/26
провадження № 2/619/802/26
Рішення

іменем України

25 лютого 2026 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/587/26,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача: Усенко М.І.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у системі «Електронний суд» 28.01.2026 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2695208 від 25.07.2020 в сумі 16400,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №2695208 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 26.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021. Заборгованість ОСОБА_1 становить 16400,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 11400,00 грн.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що умови кредитного договору чітко встановлювали строк користування кредитом у 30 днів, і будь-яке його продовження могло відбутися лише за добровільним волевиявленням позичальника. Нарахування відсотків після спливу визначеного строку без оформлення пролонгації є необґрунтованим та створює дисбаланс прав і обов`язків сторін. Надані позивачем розрахунки не підтверджені первинними бухгалтерськими документами і не дають змоги перевірити їх правильність та законність нарахування. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до кредитора з відповідною заявою про пролонгацію договору або що було укладено додаткову угоду про продовження строку користування кредитом. Крім того, витрати позивача на професійну правову допомогу адвоката в сумі 8000,00 грн не відповідають складності справи, обсягу виконаних робіт і вартості предмета спору. Розмір цих витрат перевищує межі, які можна вважати розумними та співрозмірними, і підлягає коригуванню при розподілі судових витрат між сторонами відповідно до принципу пропорційності.

Представником позивача до суду надано відзив на позовну заяву, у якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що аргументи відповідача щодо відзиву на позов необґрунтовані і спрямовані на уникнення відповідальності за невиконаний кредитний договір. Кошти за кредитом були надані безготівково на реквізити картки позичальника, про що свідчить Лист про перерахування коштів та Картка обліку договору з детальним розрахунком заборгованості. Ці документи дозволяють встановити рух коштів, розмір заборгованості та підтверджують видачу кредиту. Відсутність виписок з рахунків відповідача не спростовує наявність боргу, оскільки Товариство не є банком і не має доступу до рахунків. Позивач також підтвердив умови нарахування процентів за кредитом: фіксована ставка 1,9% на день, нарахування за залишком заборгованості, включно з періодом прострочення до 90 днів. Кредитний договір був укладений за взаємною згодою сторін, і позичальник підтвердив ознайомлення з усіма умовами перед його підписанням. Заборгованість відповідача складає 16400,00 грн, з яких 5000,00 грн - тіло кредиту, 11400,00 грн - проценти. Щодо витрат на правничу допомогу, заявлена сума 8000,00 грн є обґрунтованою, відповідає ринковим розцінкам та підтверджується договором, актом наданих послуг і детальним описом робіт. Відсутність окремих платіжних документів не знімає обґрунтованості цих витрат, оскільки наявна сукупність доказів підтверджує надання послуг. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач порушив умови договору, не повернувши кредит і не сплативши проценти. Позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом 29.01.2026 було сформовано засобами підсистеми «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 2288175 щодо місця перебування та місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 30.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.02.2026.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис у явочному листі.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

25.07.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора «М451044») укладено Договір №2695208 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, сума кредиту - 5000,00 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту - 30 днів; знижена процента ставка - 1,62% в день від суми кредиту; стандартна процентна ставка - 1,90% в день від суми кредиту; у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами платіжної кратки НОМЕР_1 (а.с. 10-11).

Додатком № 1 до вказаного договору погоджено графік платежів та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, реквізити для оплати (зворот а.с. 11).

Цього ж дня між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 12).

Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: «М451044».

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник, з яким укладено договір № 2695208 від 25.07.2020, ідентифікований ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником - підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «М451044» який відправлений 25.07.2020 10:53:38 на номер телефону: НОМЕР_2 (зворот а.с. 12).

Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме 25.07.2020 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_3 , що підтверджується листом ТОВ «УПР» (а.с. 13).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

26.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №ККАУ-26022021, відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за договором № 2695208 від 25.07.2020, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем (а.с. 16-18).

На підставі акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.02.2021 до договору факторингу №ККАУ-26022021 від 26.02.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 26.02.2021 (а.с. 18).

За відомостями Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26.02.2021, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором № 2695208 від 25.07.2020, укладеним з ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості становить 16400,00 грн (а.с. 18).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2695208 від 25.07.2020 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 16400,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованості за процентами - 11400,00 грн (а.с. 14-15).

Вирішуючи по суті позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд ураховує, що відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування позикою може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або з моменту пред`явлення позичальнику вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначених висновків дійшов Верховний Суд у постановах Великої Палати від 28.03.2018 у справі № 444/9519/1, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

Відповідно до умов кредитного договору №2695208 від 25.07.2020 сума кредиту становила 5000,00 грн, процентна ставка - 1,90 % на день, строк користування кредитом - 30 календарних днів. Розмір процентів за один день користування кредитом становить 95,00 грн (1,90 % від 5000,00 грн). Таким чином, за 30 календарних днів користування кредитом сума процентів становить 2850,00 грн (сума кредиту - 5000,00 грн, процентна ставка - 1,90% на день, 1,90% від 5000 грн = 95 грн на день (95 грн ? 30 днів = 2850,00 грн).

Отже, строк кредитування сплив 24 серпня 2020 року.

У розділі 4 Договору №2695208 від 25.07.2020 визначено умови пролонгації строку кредитування.

Відповідно до пункту 4.1 договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 4.5 договору.

Згідно п. 4.2 договору, споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору.

Згідно п.4.3 договору Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.

Згідно п. 4.4 договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Згідно п. 4.5 договору, у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Отже, за умовами Договору (пункту 4.2 договору) сторони погодили, що споживач у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору.

Тобто, з умов договору вбачається, що кредит видано на 30 днів, однак у зв`язку з непогашенням заборгованості у вказаний термін за ініціативою споживача даний договір може бути пролонговано.

Суд звертає увагу на те, що за умовами договору пролонгація строку кредиту не відбувається автоматично, обов`язковою умовою є вчинення товариством конкретних акцептуючих дій, передбачених пунктом 4.4 кредитного договору.

У порушення ст. 12, 81 ЦПК України, позивач не довів достатніми та допустимими доказами направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі. Матеріали справи не містять відомостей про ініціювання відповідачем продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору і позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами після закінчення строку кредитування не підлягають до задоволення.

Позивачем заявлено до стягнення 11400,00 грн процентів, що відповідає нарахуванню за 120 днів. Однак після спливу 30 календарних днів правомірне користування кредитом припинилося, а підстав для нарахування процентів понад встановлений строк договору позивачем не надано.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що правомірною є заборгованість за процентами у сумі 2850,00 грн, а загальна сума заборгованості з урахуванням тіла кредиту становить 7850,00 грн (5000,00 грн + 2850,00 грн).

Щодо доводів відповідача стосовно недоведеності розрахунків позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 12 та ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надання розрахунку заборгованості саме по собі є належним способом обґрунтування вимог, якщо він містить інформацію про: суму основного боргу, період користування кредитом, процентну ставку, порядок нарахування.

Відповідач, заперечуючи правильність розрахунку, не подав альтернативного розрахунку та не надав доказів неправомірності конкретних нарахувань.

Посилання на відсутність первинних бухгалтерських документів є формальним, якщо такі документи не є обов`язковими для підтвердження саме цивільно-правових відносин між сторонами, що виникли з кредитного договору. Предметом доказування у даній справі є наявність зобов`язання, факт його невиконання та розмір заборгованості.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 7850,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають задоволенню частково, в розмірі 47,86%, то розмір сплаченого ними судового збору (2662,40 грн) при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1274,22 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

01 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 (а.с. 20).

На підтвердження наданих послуг до суду надано: акт №189 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) сума наданих послуг складає 8000,00 грн, детальний опис наданих послуг до акту №189 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 та ордер про надання правничої допомоги (зворот а.с. 20, а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідачку, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16 лютого 2023 року у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг й виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача у судових засіданнях, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. До того ж, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором № 2695208 від 25.07.2020 у розмірі 7850,00 грн (сім тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1274,22 грн (одна тисяча двісті сімдесят чотири гривні 22 копійки) та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).

Надіслати учасникам справи копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1 корп. 28, 4 поверх.

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Нечипоренко