Справа 932/1433/26
Провадження № 2-о/932/20/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк А. В.

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Дніпровській відділ ДРАЦС у Дніпровському р-ні Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському р-ні Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк Донецької області померла його матір ОСОБА_2 . Оскільки матір померла на тимчасово окупованій території України і відсутній медичний документ про смерть встановленого зразка, просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк Донецької області.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

19.02.2026 ухвалою судді заяву про встановлення факту смерті залишено без руху для усунення недоліків.

05.03.2026 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, розгляд якої призначено на 23.03.2026.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що заявник є сином особи, яку просить визнати померлою, що підтверджується наданими документами.

Згідно свідоцтва про смерть від 19.11.2025, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Донецьк Донецької області. УРСР померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк.

V. Оцінка суду.

Згідно ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

На підставі п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, м. Донецьк Донецької області включено в перелік тимчасово окупованих населених пунктів.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті ОСОБА_2 .

Крім того, на думку суду, юридичний факт знайшов підтвердження у судовому засіданні, оскільки матеріалами справи було доведено факт смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, надаючи оцінку документу, виданому на тимчасово окупованій території України, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

На пiдставi ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-80, 265, 315, 317, 319, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Дніпровській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському р-ні Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, , місцезнаходження за адресою: пр-т Науки, 112, м. Дніпро, 49107 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України, жінки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Донецьк Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк Донецької області, Україна, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.03.2026.

Суддя І. В. Петунін