Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1493/25

Провадження № 2/126/186/2026

"24" лютого 2026 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29.03.2024 на адресу Інспекції з ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області направлено постанову про закриття кримінального провадження № 0000149 від 11.03.2024 за ознаками ч.1 ст. 246 КК України, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 65 - 65-1 КУпАП.

17.04.2024 начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Маланським С.М. відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 015207 за незаконну рубку восьми дерев різних порід та діаметрів у межах захисної лісової смуги вздовж автомобільного шляху Т-02-22 зі сполученням Бершадь - Гордіївка за межами с. Баланівка на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області.

Зазначену незаконну рубку здійснив без будь-яких дозвільних документів за допомогою бензопили "Giidluck GL-5000Е".

У відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення № 015207 від 17.04.2024 ОСОБА_1 повідомив, що різав дерева напалити в грубі. До протоколу зауважень немає.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 06/020 від 22.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Штраф ОСОБА_1 сплачено в добровільному порядку.

Згідно розрахунку розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди від 13.03.2024, у відповідності до листа ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 3969/203-24 від 12.03.2024 та протоколу огляду місця події від 11.03.2024, розмір завданої державі шкоди внаслідок незаконної порубки 8 сироростучих дерев становить 26892,29 грн.

Розрахунок шкоди здійснено у відповідності до п. 2 додатку № 1 до Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 направлено претензію № 1925/6/24 від 06.05.2024 щодо сплати шкоди у добровільному порядку, однак станом на день подачі позову шкода не відшкодована.

Вказані дії (незаконна рубка дерева) є порушенням ст.ст. 64, 67, 69 Лісового Кодексу України, а також Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 650 від 22.07.2020.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області матеріальну шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 26892,29 грн. Також стягнути понесені ними судові витрати за сплату судового збору в розмірі 3028 грн.

У судове засідання представник позивача Самохвалова К.В. не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без їх участі за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак конверти з повістками повернуті на адресу суду з відмітками: "адресат відмовився", "адресат відсутній за вказаною адресою". Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

У постанові Верховного Суду від 25.03.2025 у справі № 706/208/15-ц (61-11296св23) зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 725/7357/21, від 29 січня 2025 року у справі № 752/5046/22, 05 лютого 2025 року у справі № 128/240/20 (провадження № 61-10183св24).

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про закриття кримінального провадження від 22.03.2024, винесеною слідчою СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Шевчук Т.Р. у кримінальному провадженні № 0000149 від 11.03.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, кримінальне провадження № 0000149 від 11.03.2024 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

17.04.2024 старшим держінспектором з ОНПС у Вінницькій області Маланським С.М. було складено протокол № 015207 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 65 КУпАП, тобто за те, що 11.03.2024 він здійснив незаконну рубку восьми дерев різних порід та діаметрів у межах захисної лісової смуги вздовж автомобільного шляху Т-02-22 зі сполученням Бершадь - Гордіївка за межами с. Баланівка на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області. Зазначену незаконну рубку здійснив без будь-яких дозвільних документів за допомогою бензопили "Giidluck GL-5000Е". В протоколі у графі пояснення порушника вказано: « ОСОБА_1 різав дерева палити в грубі, до протоколу зауважень немає».

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 06/020 від 22.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно розрахунку розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди від 13.03.2024, у відповідності до листа ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 3969/203-24 від 12.03.2024 та протоколу огляду місця події від 11.03.2024, розмір завданої державі шкоди внаслідок незаконної порубки 8 сироростучих дерев становить 26892,29 грн.

Розрахунок шкоди здійснено у відповідності до додатку № 1 з урахуванням п. 2 до Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 направлено претензію № 1925/6/24 від 06.05.2024 щодо сплати шкоди у добровільному порядку, однак станом на день подачі позову шкода не відшкодована.

Вказані дії (незаконна рубка дерева) є порушенням ст.ст. 64, 67, 69 Лісового Кодексу України, а також Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 650 від 22.07.2020.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Частиною першою статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 Державна екологічна інспекція України (далі Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 вищевказаного Положення визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції.

Відповідно до п. 1 п. 3 даного наказу Державна екологічна інспекція відповідної області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території.

Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі і щодо законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення та тощо (Розділ ІІ).

Згідно із п. 6 - п. 10 Розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, для виконання покладених на неї завдань Держекоінспекція має право: розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, пред`являти претензії, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Таким чином, саме Державна екологічна інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Стаття 3 Закону України «Про рослинний світ» визначає, що рослинний світ, це сукупність усіх видів рослин. Отже, дерева є видом рослин.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Згідно з ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Оскільки ОСОБА_1 добровільно не відшкодував завдану шкоду, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Вінницькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд виходить з приписів ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів відшкодування шкоди, не спростував наданий позивачем розрахунок та обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 257 від 02.06.2025.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (, вул. 600-річчя 19, м. Вінниця) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області матеріальну шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 26892,29 грн (двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні 29 коп.), які перерахувати на рахунок: ГУК у Він.обл./м.Бершадь/24062100, код отримувача 37979858 Казначейство України (ел. адм. подат), рахунок UA0002862 (призначення платежу: за порушення природоохоронного законодавства).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (код отримувача 37979894, рахунок: НОМЕР_2 ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь