Справа № 671/2380/25
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Подіновської Г.В.

за участю секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат

встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до АТ «Страхова компанія «Інго», в якій просив стягнути з відповідача на свою користь страхову виплату (страхове відшкодування) в сумі 250000 грн.

Ухвалою суду від 08.01.2026 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

10.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат у справі посилаючись на те, що при постановленні ухвали про закриття провадження у справі, суд не вирішив питання про відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат, які становили 34000,00 грн., а саме: сума сплаченого судового збору - 2000 грн., сума витрат на професійну правничу допомогу - 20000,00 грн., витрати пов`язані із проведенням експертизи 12000 грн.

18.02.2026 представник відповідача АТ «Страхова компанія «Інго» - Подкуйко О.Ю. подала заперечення на заяву про розподіл судових витрат у справі. Зазначила, що після отримання повідомлення від позивача про ДТП, 07.10.2025 представником відповідача було оглянуто транспортний засіб позивача, складено протокол технічного огляду КТЗ від 07.10.2025 та здійснено розрахунок страхового відшкодування, про що було повідомлено потерпілій особі. Однак замість заяви про страхову виплату представником позивача було надіслано на адресу АТ «СК «Інго» адвокатський запит, а в подальшому досудову вимогу, що по суті не є заявою на виплату страхового відшкодування. 22.01.2026 позивач подав заяву про страхову виплату, після отримання якої, 26.01.2026 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в сумі 250000,00 грн. Також зазначає, що висновок експерта № 178 від 13.10.2025, не може бути належним та допустимим доказом щодо визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Орel Insignia Sport», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки експерт мав визначати розмір збитку станом на дату настання ДТП - 28.09.2025, а не станом на дату виконання експертизи 08.10.2025. Крім того, в платіжній інструкції від 10.10.2025, в призначенні платежу зазначено: «Поповнення карткового рахунку», що не є підтвердженням оплати послуг експерта за складання висновку експерта № 178. Оскільки, після отримання повідомлення відповідач своєчасно здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначив розмір шкоди, то відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначила, що позивач до витрат на професійну правову допомогу включив здійснення запиту до АТ «СК «ІНГО» та оформлення і надсилання досудової вимоги, що є досудовим врегулюванням спору і не є судовими витратами. Також по даній справі не було проведено жодного судового засідання за участю представника позивача. Враховуючи загальну тривалість розгляду справи в суді та кількість часу витраченого адвокатом на підготовку процесуальних документів, просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

Також зазначила, що оскільки позивачем було подано заяву про відмову від позову, тому суд на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, має вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Просить відмовити у задоволенні заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі, з урахуванням наданих заперечень, а судове засідання провести у відсутності представника відповідача

Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву проведення судового засідання у відсутності позивача та у її відсутності Заяву про розподіл судових витрат підтримала.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд виходив з того, що позивач подав заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову, оскільки після відкриття провадження у справі, відповідач виплатив страхове відшкодування.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому клопотання позивача про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, було задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України позивач має право на присудження з відповідача на свою користь судових витрат.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати на сплату судового збору в сумі 2000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1.459498161.1 від 22.12.2025 (а.с. 1), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової (професійної правничої) допомоги № 23/10/25 від 23.10.2025, укладеним з адвокатським бюро «Катерини Мороз», актом надання послуг № 10 від 23.12.2025, платіжною інструкцією № @2PL.1.368546423 від 23.10.2025 (а.с. 7-11).

Суд вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу є належним та співмірним із характером спірних правовідносин, складністю справи, ціною позову та значенням справи для позивача.

Також позивач поніс витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 12000 грн., що підтверджується висновком експерта № 17 від 13.10.2025, актом виконаних робіт № 178 від 13.10.2025, платіжною інструкцією № 2.347797837.1 від 10.10.2025 (а.с. 22-31, 40-41).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем на сплату судового збору в сумі 2000 грн., професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн., та проведення експертизи в сумі 12000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 255, 259, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. та проведення експертизи в сумі 12000,00 грн., а всього 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Г.В. Подіновська