У Х В А Л А

«25» лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бебешко Д.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної ради з прав людини про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Національного антикорупційного бюро України, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної ради з прав людини, про відшкодування шкоди.

09 жовтня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді 10 жовтня 2025 року.

Судом направлявся запит щодо надання інформації про місцезнаходження відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла судді 21 жовтня 2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

30 жовтня 2025 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 листопада 2025 року, справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивач приймав участь в режимі відеоконференції. Заявив клопотання про визнання явки представників третіх осіб обов`язковою, оскільки захист його прав вказаними особами є їх прямим конституційним обов`язком. Вказав, що третіми особами: Президентом України та Уповноваженим Верховної ради з прав людини не вжито заходів щодо виконання їх конституційних та процесуальних обов`язків, а саме: надання до матеріалів справи відповідних письмових пояснень. З врахуванням наведеного просив винести ухвалу якою зобов`язати третіх осіб з`явитись в судове засідання, а також винести окрему ухвалу щодо невиконання ними конституційних обов`язків. Також, вказав, що особа, якою було подано відзив від імені Національного антикорупційного бюро України не є уповноваженою особою відповідача, оскільки наказ, доданий до відзиву містить обмеження його повноважень, зокрема, щодо визнання позову. Зауважив, що на його думку з боку ОСОБА_2 наявне перевищення повноважень. З врахуванням наведеного просив винести ухвалу щодо недопущення посадової особи НАБУ ОСОБА_3 до участі в судовому розгляді, а також винести окрему ухвалу щодо факту незаконного втручання в роботу суду.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, будь - яких заяв та / або клопотань від вказаних осіб на адресу суду не надходило.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Згідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами ; учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, надавати суду пояснення, наводити свої доводи та міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також брати участь у судових засіданнях є правом третьої особи, закріпленим ЦПК України.

При цьому, як вбачається з резолютивної частини Ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 03 листопада 2025 року, питання щодо надання можливості третім особам скористатись своїми правами щодо надання пояснень врегульовано не було.

За таких обставин, суд вважає необхідним надати третім особам: Президенту України та Уповноваженому Верховної ради з прав людини строк для надання письмових пояснень у справі.

Щодо визнання явки вказаних осіб або їх представників у підготовче судове засідання обов`язковою, суд зважає на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення; викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Таким чином, вказаною нормою врегульовано питання щодо можливості суду визнання явки позивача або відповідача обов`язковою у випадку встановлення необхідності надання відповідних пояснень сторони у справі або її представника при судовому розгляді справи.

При цьому, суд враховує, що наразі проводиться підготовче засідання у справі метою якого є, відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України, виконання завдань підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче провадження є стадією, яка покликана забезпечити належний розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні посилався на невиконання третіми особами на його думку їх конституційних обов`язків, передбачених ст. ст. 3, 8, 19 Конституції України.

Згідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, позивачем не вказано в чому саме на його думку полягає невиконання вимог Конституції України третіми особами у справі, а саме: Президентом України та Уповноваженим Верховної ради з прав людини.

Крім того, позивачем не наведено будь - яких аргументів щодо необхідності визнання явки третіх осіб в підготовче судове засідання обов`язковою та надання особистих пояснень.

За таких обставин заява позивача щодо визнання явки третіх осіб обов`язковою задоволенню не підлягає.

З приводу клопотання позивача щодо винесення судом ухвали щодо недопущення посадової особи НАБУ ОСОБА_3 до участі в судовому розгляді, суд зважає на наступне.

Згідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; ю ридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника; Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно до ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

На підтвердження повноважень ОСОБА_3 як представника відповідача - Національного антикорупційного бюро України суду надано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також Наказ №68 від 14.04.2025 року, з яких вбачається, що ОСОБА_3 уповноважений діяти від імені Національного антикорупційного бюро України в судах України, окрім права зменшувати розмір позовних вимог, укладати мирові угоди, відмовлятись від позову, визнавати позов (повністю або частково).

Як вбачається зі статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки; о бмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Таким чином, встановлення обмежень повноважень представника Національного антикорупційного бюро України не тягне за собою автоматичне визнання цієї особи не уповноваженою діяти від імені відповідача у справі.

За таких обставин, клопотання позивача щодо винесення ухвали щодо недопущення посадової особи НАБУ ОСОБА_3 до участі в судовому розгляді задоволенню не підлягає.

З приводу клопотань позивача щодо винесення окремих ухвал суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу ; суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором ; суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення ; суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

Згідно до ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

При цьому, будь - яких обставин, встановлених вищевказаними процесуальними нормами наразі судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, клопотання позивача щодо винесення окремих ухвал щодо третіх осіб та відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З врахуванням необхідності встановлення третім особам у справі строку для надання письмових пояснень у справі, суд вважає за необхідне підготовче засідання відкласти.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 43, 58, 62, 189, 223, 262 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача щодо визнання явки третіх осіб Президента України та Уповноваженого Верховної ради з прав людини в підготовче судове засідання обов`язковою, - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача щодо винесення ухвали щодо недопущення посадової особи НАБУ ОСОБА_3 до участі в судовому розгляді, - відмовити.

У задоволенні клопотань позивача щодо винесення окремих ухвал, - відмовити.

Визначити третім особам у справі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позовну заяву, які повинні відповідати ч. ч. 3 - 6 ст. 178 ЦПК України, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Підготовче судове засідання відкласти на 12 год. 00 хв. 16 квітня 2026 року.

Повідомити осіб, що беруть участь у справі про дату, час та місце розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя І. О. Тесленко