Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2113/25
Провадження № 2/935/159/26
РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2026 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 764831490 від 13.01.2022 у розмірі 12900 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 13.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 764831490 у формі електронного документу з використанням електронного підпису MNV2V5X2. Згідно умов договору кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 12900 грн. На виконання умов кредитного договору 13.01.2022 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому строни погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеногом проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Так, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 до договору факторингу № 28/1118/01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєтру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 20.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 20/10/23-03. Відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Враховуючи вказане, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 764831490 становить 26483,70 грн., яка складається з: 12900 грн.- заборгованість по кредиту, 13583,70 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач виконував умови кредитного договору належним чином не виконувала, не сплачувала кредитні кошти, а тому утворилась вказана заборгованість.

Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованному повідомленні про вручення поштвого відправлення - «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення поштового відправлення. Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитнної лінії № 764831490, в якому міститься відмітка про її підпис одноразовим електронним ідентифікатором MNV2V5X2.

За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит, у вигляді кредитної лінії на суму 12900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

В п 1.7 договору вказано, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12.02.2022.

У пункті 1.8 Договору вказано, що сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальникомв особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Згідно з п. 1.9 договору за користуванняя кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нарховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 624,15 процентів річних, що становлять 1,71 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 05.06.2023 позичальником є ОСОБА_1 , кредитний договір № 764831490 від 13.01.2022, сума кредиту 12900 грн., строк кредитування 30, процентна ставка 0, 51 %, підписано одноразовим ідентифікатором MNV2V5X2.

Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та випискою за договором б/н АТ КБ «Приватбанк», з якого вбачається, що ОСОБА_1 перераховані кошти в сумі 12900,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 , переказ коштів згідно договору № 764831490 від 13.01.2022.

За умовами договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у редакції зі змінами внесеними додатковою угодою №19 від 28.11.2019 року, додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, додатковою угодою № 27 від 31.12.2021, додатковою угодою № 31 від 31.12.2022, додатковою угодою № 32 від 31.12.2023, слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором.

До справи долучено витяг з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року у якому вказано, що розмір боргу ОСОБА_1 становив 26023,17 грн., з яких заборгованість по основному боргу 12900 грн., заборгованість за відсотками - 13123,17 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. Згідно з додатковими угодами №2 від 03.08.2021, додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 строк договору продовжено до 31.12.2024.

У витязі з Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року вказано, що розмір боргу ОСОБА_1 становить 26483,70 грн., з яких заборгованість по основному боргу 12900,00 грн., заборгованість за відсотками - 13583,70 грн.

20 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 20/10/23-03, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.

У долученому витягу з реєстру боржників від 20.10.2023 року вказано, що розмір боргу ОСОБА_1 становить 26483,70 грн., з яких заборгованість по основному боргу 12900,00 грн., заборгованість за відсотками - 13583,70 грн.

Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором №764831490 від 13.01.2022 року, позичальник ОСОБА_1 має заборгованість за період з 13.01.2022 до05.05.2022 в розмірі 25957,38 грн., з яких: тіло кредиту - 12900 грн; проценти - 13123,17 грн.

Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Таліон Плюс» за договором №764831490 від 13.01.2022 року, позичальник ОСОБА_1 має заборгованість за період з 05.05.2022 до 30.05.2023 в розмірі 26 483,70 грн., з яких: тіло кредиту - 12900,00 грн; проценти - 13583,70 грн.

Частиною першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитних договорів між первісними кредиторами та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу та відступлення прав вимоги між первісними кредиторами, наступними кредиторами та відповідачем щодо спірного договору.

Разом зі тим, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).

Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 764831490, які становлять 13583,70 грн.

Так, відповідно до п.1.3. та п. 1.5.2 кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 30 днів, відсоткова ставка фіксована 1,71 % за добу.

За таких обставин стягненню з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 30-денного строку кредитування в сумі 6617,70 грн. (12900 грн. х 1,71 % х 30 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування.

Суду не надано доказів того, що в даному випадку до договору № 764831490 було застосовано пролонгацію та змінено строк кредитування, за згодою обох сторін правочину, як не було і укладеної додаткової угоди про продовження строку.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, спростування розміру заборгованості відповідачем не надано. Відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором № 764831490 у розмірі 19517,70 грн (тіло кредиту 12900 + 6617,70 відсотки), у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 05/06/25-02 від 05.06.2025, додаткову угоду №4, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 з переліком наданих послуг у розмірі 7 000 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. є обґрунтованим та доведеними належними доказами, враховуючи також критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності.

Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1785,23 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 512,526, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265-268, 274, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ заборгованість за кредитним договором № 764831490 від 13.01.2022 в розмірі 19517 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 70 коп., судовий збір в розмірі 1785,23 грн. та 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині задоволення позовних вимоги та стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул.Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце рєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО