Справа № 489/1290/26
Провадження №2-н/489/387/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19 лютого 2026 року м. Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

встановив:

В лютому 2026 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту електричну енергію за період з січня 2024 року по грудень 2025 року у розмірі 19 639,28 грн., а також судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Згідно Відповіді № 2360225 від 19.02.2026 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте знятий з обліку у зв`язку з наявністю повідомлення від ВРАЦС про громадян, які померли.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та враховуючи, що неспростовних доказів на підтвердження користування ОСОБА_1 вказаною квартирою, до якої надавались послуги електропостачання, не надано, а також стягувачем заявлено вимоги про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги за вказаною адресою, не зважаючи на те, що наявні відомості про зняття його з реєстрації в зв`язку зі смертю, - із заяви не вбачається безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги до нього, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог до неї на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" в частині вимог про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 19.02.2026.

Суддя Г.А.Микульшина