Провадження № 2/361/4021/25
У Х В А Л А

05 січня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін,

УСТАНОВИЛА:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена справа.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

ОСОБА_1 подав заперечення на відповідь на відзив у яких міститься клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке зумовлено необхідністю детального дослідження доказів наданих позивачкою, зокрема на флеш носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя встановила такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами є сімейний спір щодо розірвання шлюбу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просила суд проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

З огляду на ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

Як убачається із змісту ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року при визначенні порядку розгляду справи враховано вимоги ст. 19, 274 ЦПК України, предмет спору сімейний спір про розірвання шлюбу, визнано справу такою, що є незначної складності, тому постановлено порядок її розгляду у спрощеному провадженні без виклику/повідомлення сторін, роз`яснено учасникам судового розгляду їх процесуальні права.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Національним законодавством передбачено, що учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Враховуючи викладене, позиції сторін щодо розгляду справи, установивши, що ОСОБА_1 не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання, суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні його клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, суддя звертає увагу заявника, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів. При цьому норма щодо спрощеного порядку розгляду справи є прийнятою відповідно до закону, є чинною.

Керуючись ст. ст. 19, 274, 277, 279 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна