справа № 619/1572/21
провадження № 6/619/12/26
УХВАЛА

іменем України

05 січня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

стягувач: ОСОБА_1 ;

боржник: ОСОБА_2 ;

приватний виконавець: Близнюков Юрій Володимирович.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

05 січня 2026 року приватний виконавець Близнюков Ю.В. на підставі статті 439 ЦПК України звернувся до суду із поданням, в якому просив постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до майна боржника, а саме, земельної ділянки (кадастровий номер: :00:003:1552); реєстраційний номер нерухомого майна: 20; опис об`єкта: Площа (га): 0.12, Дата державної реєстрації земельної ділянки 29.12.2012, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області. Цільове призначення: для індивідуального садівництва; адреса: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада. В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. (далі - виконавець) перебуває виконавче провадження № 71004080 з примусового виконання виконавчого листа № 619/1572/21, виданого 30.08.2021 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики грошових коштів в сумі 2 667 21 1,62 грн, що складається з основного боргу - 2 533 160,00 грн, пені - 107 355,62 грн, 3% річних - 26 696,00 грн.Під час виконання вказаного виконавчого документа встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання боржником вимог виконавчого документа, а в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього законом, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з поданням про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, з метою пошуку та звернення стягнення на рухоме майно боржника, яке не підлягає державній реєстрації.10.02.2023 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71004080. Також, матеріали виконавчого провадження містять численні скарги ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №71004080, що свідчить про його достовірну обізнаність про відкриття виконавчого провадження. Крім того, в тексті скарг ОСОБА_2 наводить ідентифікатор доступу сторін до матеріалів виконавчого провадження, а отже мав доступ до всіх матеріалів виконавчого провадження в день їх винесення. Таким чином, боржник належним чином повідомлений та обізнаний про наявність виконавчого провадження.

Виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення: згідно відповіді ДГІС інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня; згідно відповіді Пенсійного фонду про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та осіб-боржників, які отримують пенсії, боржник перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Харківській області. Статтею 86 Закону визначені умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Так, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. З огляду на відсутність відповідної заяви стягувача про звернення стягнення на пенсію боржника, суму стягнення за виконавчим документом, яка значно перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, а також на наявність іншого майна боржника для покриття належних до стягнення сум, звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 в даному випадку не застосовувалось. Отже, виконавцем вжиті передбачені законом заходи примусового виконання рішення, однак вони виявились безрезультатними. Пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження №71004080, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з`явитись до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій. Боржник не подав декларацію про доходи та майно, не з`явився до виконавця та не надав допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що складено акт. 09.12.2025 на адресу боржника направлено виклик, яким зобов`язано з`явитись до виконавця 17.12.2025 об 11 год 00 хв для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за місцем проживання боржника. Одночасно, вказаним викликом ОСОБА_2 зобов`язано надати достовірні відомості про кошти, майно, в тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, а також про кошти та майно, належні від інших осіб, майнові права тощо. У визначений час боржник до виконавця не з`явився, про причини такої неявки не повідомив. Також, будь-яких судових рішень про зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого документа або його скасування приватному виконавцю не надано, отже виконавчий лист є чинним і підлягає примусовому виконанню. Боржником не надано в установленому законом порядку допуск виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що складено відповідний акт. З огляду на викладене, в діях боржника вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, визначених законом, що виявляються в свідомому та навмисному не допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, ненаданні декларацію про доходи та майно тощо. У зв`язку безрезультатністю вжитих заходів щодо пошуку та звернення стягнення на рухоме майно, яке підлягає державній реєстрації (транспортні засоби, кошти на рахунках в банківських та інших фінансових установах тощо), виконавець зобов`язаний перевірити майновий стан боржника за місцем його проживання. Згідно відповіді Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 18.11.2020, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано право власності, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, з метою виконання імперативно визначених вимог закону в частині перевірки майнового стану, в тому числі, за місцем проживання, місцезнаходженням майна боржника та у зв`язку з ухиленням останнього від виконання обов`язків, передбачених законом, виникла необхідність в проникненні до майна боржника: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20. Тип об`єкта: земельна ділянка Кадастровий номер: :00:003:1552. Опис об`єкта: Площа (га): 0.12, Дата державної реєстрації земельної ділянки 29.12.2012, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області. Цільове призначення: для індивідуального садівництва. Адреса: Харківська обл., Дергачівський р., сщ/рада. Малоданилівська.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю. В. просив розглянути подання без його участі, про що зазначив безпосередньо у поданні.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики грошових коштів в сумі 2 667 211,62 грн, що складається з основного боргу - 2 533 160,00 грн, пені 107 355,62 грн, 3% річних 26 696,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 07.02.2022.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. 10.02.2023 відкрито виконавче провадження № 71004080 виконання виконавчого листа № 619/1572/21 від 30.08.2021. Зобов`язано боржника, протягом п`яти робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом положень ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1-3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч.9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У розумінні положень ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Як зазначено у ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Разом з цим, статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Таким чином, суду мають бути надані такі переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Натомість матеріали подання не містять відомості про те, що боржнику були направлені попередження про проведення виконавчих дій.

В долучених до клопотання матеріалів виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження отримання боржником вимог приватного виконавця про необхідність з`явитися на місце вчинення виконавчих дій.

Матеріали подання не містять також і доказів фактичного направлення та отримання боржником постанов, листів, вимог приватного виконавця. Приватним виконавцем також не надано доказів повідомлення боржника іншими способами зв`язку (на електронну адресу, за наявними в матеріалах виконавчого провадження номерами телефонів). Таким чином, приватним виконавцем не надано суду доказів належних, достовірних та достатніх, які би переконливо свідчили про умисний характер невиконання судового рішення боржником.

Крім того, суд критично сприймає доданий до подання акт, оскільки він складений без участі понятих та інших осіб, по-друге, матеріали подання не містять доказів про обізнаність боржника про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту рухомого майна боржника.

Крім того, суду не надано підтвердження того, що приватний виконавець вчинив всі передбачені законом заходи примусового виконання рішень та такі дії не дали результату.

З урахуванням викладеного, оскільки приватним виконавцем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, зокрема відсутність добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до своєї земельної ділянки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до майна боржника фізичної особи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 258-261, 351-354, 439 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до майна боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 січня 2026 року.

Суддя Є. А. Болибок