Дата документу 24.03.2026
Справа № 334/383/26
Провадження № 2-др/334/16/26
24 березня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» адвоката Іваниці Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення,
16.03.2026 представник позивача адвокат Іваниця О.О. звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «ТРЕГУБОВА 42» витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 гривень та інші витрати в сумі 300 гривень.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Оскільки питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без виклику учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши заяву, матеріали справи № 334/383/26, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 10.03.2026 у справі № 334/383/26 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» заборгованість за послуги з внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 6 511 (шість тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 46 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» заборгованість за послуги з внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 6 511 (шість тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 46 копійок. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» судовий збір у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» судовий збір у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що з метою отримання професійної правничої допомоги, 15.12.2025 між ОСББ «ТРЕГУБОВА 42» та адвокатом Іваницею О.О. укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами пунктів 4.4, 4.5, якого адвокатом забезпечується надання правничої допомоги, зокрема за складання та подання до суду позовної заяви, виготовлення копій документів (додатків) до позовної заяви, витребування інформації для підготовки позовної заяви (направлення адвокатських запитів, запитів тощо) 3 000 гривень; за представництво інтересів в суді першої інстанції 1 200 гривень, у разі відміни судового засідання (не з вини адвоката) але з`явлення його до суду 600 гривень, 1 000 гривень поштові витрати; Клієнт відшкодовує Адвокату фактичні видатки, пов`язанні з виконанням доручення (транспортні витрати (проїзд), послуги зв`язку, відправка поштової кореспонденції, друкарські, копіювальні та інші технічні роботи), та які підтверджуються видатковими документами (проїзні квитки, чеки, квитанції, накладні та ін.). Так, у позовній заяві зазначено, та додано належні докази понесених витрат на правничу допомогу, а саме, 3 000 гривень за підготовку та подання до суду позовної заяви, виготовлення копій документів (додатків) до позовної заяви. Також, до позовної заяви додаються докази направлення позовної заяв з додатками співвідповідачам (300 гривень). 31.01.2026 ОСББ «ТРЕГУБОВА 42» перераховано на рахунок адвоката 2 300 гривень, 01.03.2026 доплачено решту коштів. Але витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Судом встановлено, що 15.12.2025 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» та адвокатом Іваницею Оленою Олександрівною укладено Договір про надання правничої допомоги (далі Договір). Відповідно до акту про надання правничої допомоги № 2 від 17.01.2026 адвокат надав позивачу правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3 300 гривень, зокрема: підготовка (складання) та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з вивезення твердих побутових відходів зі співвідповідачів, виготовлення копії документів (додатків) до позовної заяви 3 000 гривень, направлення позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з вивезення твердих побутових відходів зі співвідповідачів з додатками (поштові послуги) 300 гривень.

Відповідно до платіжних інструкцій № 431 від 31.01.2026 та № 440 від 01.03.2026 позивачем сплачено витрати на правничу допомогу адвоката на загальну суму 4 315 гривень.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 137 ЦПК України, визначені також положеннями частин п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 141 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (п`ятої та встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-79 ЦПК України.

Отже, у розгляді питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15-ц);

- витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Таким чином, підготовка (складання) та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з вивезення твердих побутових відходів зі співвідповідачів, виготовлення копії документів (додатків) до позовної сумі 3 000 гривень суд визнає виправданим.

При цьому, суд вважає, що направлення позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з вивезення твердих побутових відходів зі співвідповідачів з додатками (поштові послуги) 300 гривень входять до витрат, пов`язаних з підготовкою (складанням) та поданням позовної заяви, виготовленням копії документів (додатків) до позовної заяви, відповідно до вимог частини першої статті 177 ЦПК України, у зв`язку із чим вказані витрати розподілу не підлягають.

При цьому співвідповідачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не подали.

Отже, з огляду на положення статей 89, 133, 137, 141 ЦПК України, зважаючи на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом позивачу, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що реальні витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 3 000 гривень та покладає їх на співвідповідачів в рівних частках, тобто по 1 500 гривень з кожного.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 260, 268, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень в рівних частках по 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень з кожного.

У заяві в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРЕГУБОВА 42», місцезнаходження: вул. Трегубова, буд. 42, м. Запоріжжя, .

Співвідповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.В. Фетісов