ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/2376/24 Номер провадження 22-ц/814/1131/26Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 травня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські Фінансові Операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 позов ТОВ «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції», заборгованість за кредитним договором №4065559 від 18.10.2023 у загальному розмірі 130826,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20999,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 109826,87 грн., понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2050,56 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення рішення суду, обґрунтовуючи тим, що в вересні 2025 року він звернувся до органів поліції із заявою щодо шахрайських дій невідомих осіб, які в період з жовтня 2023 по березень 2024 року заволоділи в мікрофінансових та банківських установах грошовими коштами в сумі 152000 грн, які були оформлені в 8 кредитних організаціях, в зв`язку з чим ВП №1 Полтавського РУП було відкрито кримінальне провадження.

Вважає, що вказані обставини є достатньою підставою для відстрочення виконання рішення суду до завершення кримінального провадження.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські Фінансові Операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановляючи ухвалу суд вказав на недоведеність заявником виняткових обставин що виникли в ході виконання рішення і ускладнюють його виконання, що дає можливість в порядку ст. 435 ЦПК України здійснити відстрочення виконання рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати, задовольнити заяву та відстрочити виконання рішення суду до завершення розслідування кримінального провадження.

Вказує, що по відкритому виконавчому провадження в примусовому порядку з нього в же стягнуто майже 60000 грн., між тим по кримінальному провадженню виявлено причетних до шахрайських дій осіб, яким вручено підозри про скоєння ними впродовж 2023-2024 років злочину шляхом шахрайського заволодіння грошовими коштами у великих розмірах через відкриття рахунків в різних фінансових установах і він є потерпіли в даному кримінальному провадженні.

Для досягнення балансу між стягувачем і боржником вважає, що є наявні підстави для відстрочення виконання рішення суду на період не більше одного року з моменту ухвалення рішення про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 позов ТОВ «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованість за кредитним договором №4065559 від 18.10.2023 у загальному розмірі 130826,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20999,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 109826,87 грн., понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2050,56 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 09.06.2025.

В липні 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду, в задоволенні якої ухвалою Новосанжарського районного суду від 28 липня 2025 року відмовлено.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 подав до місцевого суду заяву про відстрочення виконання рішення суду, обґрунтовуючи підстави відстрочення відкриттям кримінального провадження за його заявою внаслідок заволодіння кредитними коштами іншими особами, які шахрайським шляхом оформили такі кредити на нього та інших осіб, які не були позичальниками таких коштів.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд зазначив про відсутність істотних обставин з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість відстрочення виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Між тим, частинами 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочення виконання рішення суду це надання боржнику можливості виконання рішення по частинах у певні строки.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог статті 435 ЦПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання цього рішення. У вирішенні питання про відстрочення та розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані.

Аналіз змісту ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що підставами для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є виключно ті, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Судом встановлено та не заперечується боржником, що після ухвалення рішення суду, яке ним не оскаржувалось, судом першої інстанції було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №78736300 по його примусовому виконанню.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що на даний час більша частина боргу стягнута, оскільки з його заробітної плати щомісячно здійснюються утримання на виконання рішення.

При цьому, в ході розгляду справи боржником не було надано суду доказів на доведення існування виключних обставин, з наявністю яких процесуальне законодавство повязує можливість відстроченим виконання судового рішення. .

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відстрочки виконання рішення суду, оскільки, звернення до органів поліції та відкриття кримінального провадження само по собі не відноситься до виключних обставин, які унеможливлюють тимчасове виконання судового рішення, а лише доводять факт існування кримінального провадження, в межах якого буде здійснюватися захист інтересів ОСОБА_1 , як потерпілого від шахрайських дій інших осіб.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим ухвала місцевого суду, як постановлена з дотриманням вимог закону, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, ч. 1 п. 1 ст. 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 березня 2026 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.