Справа № 515/983/25
Провадження № 2/515/126/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

секретар судового засідання Комерзан Л.І.,

за участю представника позивача - адвоката Тарана В.А. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», інтереси якого представляє Таран Владислава Анатолійовича до ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами,

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») через свого представника Сердійчук Я.Я. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, ціною позову 56 047,70 грн, який обґрунтовано таким.

29 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі - ТОВ «Маніфою») укладено договір позики № 1609878, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 1 300,00 грн зі сплатою відсотків: 1,33 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (розмір процентів акційний, фіксований); 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (розмір процентів базовий, фіксований); 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою (базова процента ставка); 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (розмір процентів на прострочену позику).

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №11-08/2021, за умовами якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 1609878 від 29 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1

23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 23/05/24, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 1609878 від 29 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .

За такого, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1609878 від 29 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка станом на день формування позову становить 4 026,10 грн, з яких: 1 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 726,10 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.

29 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі - ТОВ «Служба миттєвого кредитування») укладено договір № 723, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 4 000,00 грн строком на 1 рік, зі сплатою відсотків за користування кредитом, які розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 в). д) тип процентної ставки - фіксована.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1

18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18-02/25, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .

За такого, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка станом на день формування позову становить 69 202,40 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 65 202,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, з яких позивач, з урахуванням принципів розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути з відповідача 52 021,60 грн, з них: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 021,60 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за договорами у загальному розмірі 56 047,70 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 16 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.

Відповідно до ухвали судді від 10 липня 2025 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ухвалою суду від 09 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 кредитна картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн, які 29 березня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період із 29 березня 2021 року по 29 квітня 2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; чи відкривались інші банківські рахунки ОСОБА_1 та вказати повний номер всіх наявних банківських рахунків; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 з 29 березня 2021 року по 29 квітня 2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1 , та у АТ «Універсал Банк»: інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 кредитна картка № НОМЕР_3 (віртуальна чи фізична) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_3 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_3 кредитних коштів у сумі 1 300,00 грн, які 29 січня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_3 за період із 29 січня 2021 року по 29 лютого 2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_3 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; чи відкривались інші банківські рахунки ОСОБА_1 та вказати повний номер всіх наявних банківських рахунків; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 з 29 січня 2021 року по 29 лютого 2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1

07 жовтня 2025 року та 13 жовтня 2025 року надійшла витребувана інформація (вх. №ЕП-1243/25-Вх 07.10.2025, вх. № 5373/25-Вх 13.10.2025).

06 серпня 2025 року від представника відповідачки - адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій сторона відповідачки просила відмовити у задоволенні позовну, оскільки заявлені вимоги є незаконними та необґрунтованими, та стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею витрати на правову допомогу, пославшись на таке.

Щодо кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року

Позивач не надав доказів погодження умов договору, на які він посилається, у зв`язку із відсутністю узгодження його з відповідачкою шляхом накладення електронного підпису на кредитний договір № 723 від 29 березня 2021 року. Відсутність електронного підпису на договорі суперечить нормам Закону України «Про електронну комерцію».

На підтвердження обставин укладення з відповідачкою кредитного договору позивач додав до позову кредитний договір № 723 від 29 березня 2021 року, як зображення змісту договору, Паспорт споживчого кредиту до кредитного договору, а також Графік платежів за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року. Однак, позивачем не доведено та не обґрунтовано, що надані ним вищевказані документи створюються автоматично системою в день укладення договору.

Додані ж до позову документи подані лише у вигляді сканованої копії та не містять електронних підписів кредитодавця та позичальника або будь-яких даних, які б свідчили про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року відповідачкою, а тому дані документи є неналежними доказами укладання кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року. Належних доказів підписання кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W7» в матеріалах справи відсутні. Жодних підтверджень, що зазначений одноразовий ідентифікатор «W7» був дійсно направлений у вигляді смс-повідомлення відповідачці на її номер телефону, а відповідачка його отримала, позивачем додано не було.

Додані ж до позову Інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких подій у форматі pdf, не несуть в собі безсумнівну правдивість таких даних та не слугують тією інформацією, яка може встановлювати об`єктивну істинність обставин вчинення товариством та/або його системою дій з надіслання відповідачці ідентифікатора для реєстрації/входу в систему та для акцептування пропозиції укласти договір; 2) не свідчать про безпосередній зв`язок між цими обставинами та зазначеними у відповідних формах відомостями, позаяк сама по собі форма представлення Позивачем кредитного договору - документ у форматі pdf, як і вищевказані документи у форматі pdf є такими, що не дозволяють суду перевірити порядок та встановити обставини створення таких документів за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини вчинення сторонами тих чи інших дій.

Отже, твердження позивача про те, що ним в повному обсязі були виконані зобов`язання з підписання та укладення кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року є необґрунтованими та недоведеними належними на те доказами.

Позивач до матеріалів позовної заяви додає Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у редакції від 01 січня 2021 року. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила, додані до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний договір № 723 від 29 березня 2021 року.

Крім того, доданий до позову Паспорт споживчого містить узагальнену інформацію про умови кредитування та є лише інформаційною довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк (фінансова установа) зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідачки за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року, крім заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, однак з наданих позивачем розрахунків вбачається, що відсотки нараховані за користування кредитом не лише за період дії договору, а і поза межами строку дії кредитних договорів.

Отже, після спливу строку надання кредиту, а саме з 13 квітня 2021 року припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за договором та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять.

З урахуванням, що кредит надається строком на 16 днів, тобто до 13 квітня 2021 року, розмір процентів складає 1 280,00 грн. Натомість, позивач безпідставно пред`являє позовні вимоги про стягнення суми в розмірі 48 021,60 грн, яка є неспіврозмірною сумі існуючої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн за договором, оскільки суперечить принципам розумності та добросовісності, а відтак є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

За умови відсутності належних доказів у справі, а саме первинних документів, оформлених відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (виписки з особового рахунку клієнта та ін.), позовні вимоги позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем також не надано до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «ФК «Вей фор пей» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», яке здійснило переказ коштів.

Крім того, первісним кредитором належним чином не було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року, а тому ТОВ «Факторинг Партнерс» є неналежним позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариство не набуло права вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором. Наданий Витяг з Реєстру боржників не є належним доказом наявності заборгованості за кредитним договором, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлюють реальне виконання чи невиконання зазначених кредитних договорів боржником/ відповідачем. Зазначена у них інформація, за умови відсутності первинних документів по кожному кредитному договору, на підставі яких вона складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу.

Щодо кредитного договору №1609878 від 29 січня 2021 року

На підтвердження обставин укладення з відповідачкою кредитного договору позивач додав до позову кредитний договір № 1609878 від 29 січня 2021 року, як зображення змісту договору, Паспорт споживчого кредиту до кредитного договору, а також Графік платежів за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року. Позивачем не доведено та не обґрунтовано, що надані ним вищевказані документи створюються автоматично системою в день укладення договору.

Додані ж до позову документи подані лише у вигляді сканованої копії та не містять електронних підписів кредитодавця та позичальника або будь-яких даних, які б свідчили про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021 року відповідачем. В даному випаду це лише текст, який складений позивачем одноособово, а тому дані документи мають бути визнані судом неналежними доказами укладання кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021.

Аналізуючи текст вказаного кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021 року, відсутні будь-які вказівки на те, що він був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора «q66320», про який вказує позивач. Жодних підтверджень, що зазначений одноразовий ідентифікатор «q66320» був дійсно направлений у вигляді смс-повідомлення відповідачці на її номер телефону, а відповідачка його отримала, позивачем додано не було.

Отже, твердження позивача про те, що ним в повному обсязі були виконані зобов`язання з підписання та укладення кредитного договору №1609878 від 29.01.2021 є необґрунтованими та недоведеними належними на те доказами.

Позивач до матеріалів позовної заяви додає Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою» у редакції від 11 грудня 2020 року.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила, додані до позовної заяви, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи кредитний договір № 1609878 від 29 січня 2021 року.

В позовній заяві вказано, що 25 лютого 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою було укладено Додаткову угоду №1, котрою сторони дійшли згоди встановити строк позики - до 27.03.2021 та встановити цією Додатковою угодою змінений графік сплати платежів за кредитним договором №1609878 від 29.01.2021. В позовній заяві вказано, що Додаткова угода №1 підписана Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «v80745». Слід зауважити про те, що належних доказів підписання Додаткової угоди №1 до кредитного договору №1609878 від 29.01.2021Відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «v80745» в матеріалах справи відсутні. Жодних підтверджень, що зазначений одноразовий ідентифікатор «v80745» був дійсно направлений у вигляді смс-повідомлення Відповідачу на її номер телефону (наприклад довідки від мобільного оператора), а Відповідач його отримав, Позивачем додано не було.

В позовній заяві вказано, що 30 березня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою було укладено Додаткову угоду №2, якою сторони дійшли згоди встановити строк позики - до 29 квітня 2021 року та встановити цією Додатковою угодою змінений графік сплати платежів за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року. В позовній заяві вказано, що Додаткова угода №1 підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора «t72457». Однак, належних доказів підписання Додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021року відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «t72457» в матеріалах справи відсутні. Жодних підтверджень, що зазначений одноразовий ідентифікатор «t72457» був дійсно направлений у вигляді смс-повідомлення відповідачці на її номер телефону, а відповідачка його отримала, позивачем додано не було.

Крім того, після спливу строку надання кредиту, а саме з 28 лютого 2021 року припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за договором та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Позивачем не доведено належним чином факти укладання вищевказаних Додаткових угод №№1, 2 до кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021 року. Натомість, позивач безпідставно пред`являє позовні вимоги про стягнення суми в розмірі 2 726,10 грн.

Позивачем до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року.

Позивачем також не надано до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке здійснило переказ коштів, а саме на підставі договору ФК-П-20/05-05 від 2022-07-08.

Крім того, первісним кредитором належним чином не було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року, а тому ТОВ «Факторинг Партнерс» є неналежним позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариство не набуло права вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором. Наданий Витяг з Реєстру боржників не є належним доказом наявності заборгованості за кредитним договором, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлюють реальне виконання чи невиконання зазначених кредитних договорів боржником/ відповідачем. Зазначена у них інформація, за умови відсутності первинних документів по кожному кредитному договору, на підставі яких вона складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу (вх. № 3849/25-Вх 06.08.2025).

13 серпня 2025 року від представника позивача Сердійчук Я.Я. надійшла відповідь на відзив, де остання послалася на таке. Договори було укладено згідно з п.3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а тому є такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Позивачем надані належні і достатні докази, які беззаперечно підтверджують, що відповідачка ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, надала відповідні дані для заповнення формуляра анкети-заяви та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором погодилася із запропонованими умовами договору та підписала їх. Відповідачкою не надано жодного доказу оспорювання нею кредитних договорів, зустрічного позову не заявлено.

Враховуючи, що ТОВ «Маніфою» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція здійснена ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на картку, зазначену відповідачкою у Договорі. Крім того, небанківські установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів.

Підписанням Договорів відповідачка підтвердила, що вивчила, ознайомилася повністю та погодилася з умовами Правил надання грошових коштів у позику. Нарахування відсотків за договором №1609878 від 29 січня 2021 року, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 25 лютого 2021 року, якою строк позики продовжено до 27 березня 2021 року, та Додаткової угоди № 2 від 30 березня 2021 року, якою строк позики було продовжено до 27 квітня 2021 року, здійснювалося в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами. Пунктами 2.5, 3.1.3, 3.2.1 Договору передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 30-денного (пільгового) строку користування позикою.

Кредитний договір № 723 укладений 29 березня 2021 року, граничний строк кредитування закінчився 29 березня 2022 року (кредитні кошти надавалися строк на 365 днів). Таким чином, період з 29 березня 2021 року по 29 березня 2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Крім того, договором передбачений орієнтовний строк кредитування - 16 днів, який передбачає право позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами; граничний строк користування - 1 рік (365 днів).

Позивачем до позову були надані належним чином завірені копії Договору факторингу та Договору відступлення прав вимоги з додатками (Акт приймання-передачі реєстру боржників, реєстр боржників, витяг з реєстру боржників, де зазначена вся інформація щодо боржника ОСОБА_1 ), в тому числі і платіжні доручення на підтвердження проведення оплати за договором, тобто всі документи на підтвердження проведеного відступлення прав вимоги відповідно до погоджених сторонами умов відповідно передачі прав.

Надані відповідачкою розрахунки сум витрачених на судові витрати є сумнівними та не співмірними із наданих обсягом послуг, а відтак не підлягають задоволенню (вх. №3998/25-Вх 14.08.2025).

08 вересня 2025 року представником відповідачки - адвокатом Шелудько О.О. подані письмові пояснення у справі, де остання послалася на таке.

Позивачем до позовної заяви, а надалі у відповіді на відзив не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по кредитними договорами. В той же час у відповіді на відзив позивач не надає будь-яких доказів, в розумінні чинного процесуального законодавства, перерахування коштів відповідачу згідно договорів.

Під час укладання договорів відступлення прав вимог сторонами не було виконано своїх зобов`язань належним чином, а саме первісними кредиторами не було передано Фактору (наступним Факторам) по кожному з оспорюваних кредитних договорів належні докази, що підтверджують факт перерахування грошових коштів Товариством та їх зарахування на картковий рахунок Боржника, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку із відсутністю таких доказів у матеріалах справи.

Позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості за оспорюваними кредитними договорами не підтверджені належними, в розумінні чинного законодавства, доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації.

Позивач не спростував заперечення та позицію відповідачки, викладену у своєму відзиві, належними та допустимими доказами стосовно строку дії кредитних договорів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідачки, крім заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, однак з наданих позивачем розрахунків вбачається, що відсотки нараховані за користування кредитом не лише за період дії договору, а і поза межами строку дії кредитних договорів. Нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим, про що свідчить судова практика. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ст. 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Крім того, права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

З огляду на наведене, позивач не спростував заперечення та позицію відповідачки, викладену у відзиві на позовну заяву, належними та допустимими доказами, які підтверджували б заявлені ним позовні вимоги, а відтак позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають (вх. № 4608/25-Вх 08.09.2025).

18 листопада 2025 року від представника відповідачки - адвоката Тальчук П.І. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання просила стягнути з відповідачки та користь позивача загальну заборгованість у сумі 8 908,30 грн та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, обґрунтовуючи таким.

Позивач не спростував заперечення та позицію відповідачки, викладену у своєму відзиві, належними доказами стосовно строку дії кредитних договорів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідачки, крім заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, однак з наданих позивачем розрахунків вбачається, що відсотки нараховані за користування кредитом не лише за період дії договорів, а і поза межами строку його дії. Відповідачка заперечує щодо дій кредитора нараховувати відсотки понад строк користування кредитом. Нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим, про що свідчить судова практика. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ст. 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу.

Умовами кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року визначено, що строк кредитування складає - 16 днів (до 13 квітня 2021 року)- п. 1.3 кредитного договору).

Додатково Паспорт споживчого кредиту підтверджує строк кредитування в 16 днів. Умовами кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021 року визначено, що строк кредитування складає - 30 днів (до 28 лютого 2021 року) - п.2.3.4 кредитного договору). Надалі додатковими угодами строк кредитування був подовжений - до 29 квітня 2021 року - 90 днів.

У зв`язку з тим, що позивачем було безпідставно змінено в односторонньому порядку строки кредитування, відповідно, нараховано відсотки, виходячи за межі визначеного кредитними договорами строку кредитування.

Натомість, після спливу строку надання кредиту (а саме: по кредитному договору №723 від 29 березня 2021 року - з 13 квітня 2021 року; № 1609878 від 29 січня 2021 року - з 29 квітня 2021 року) припиняється право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за договором та інших платежів за цим договором.

Жодних доказів, що відбулась пролонгація по кожному оспорюваному кредитному договору, відповідно до його умов, позивач не надав і матеріали справи таких відомостей не містять. Відповідач не вчиняв жодних дій, що свідчили би про його намір пролонгувати строк дії кредитних договорів, а позивач відповідних доказів не надав.

Навели контррозрахунки:

1) з урахуванням, що, згідно умов кредитного договору № 723 від 29 березня 2021 року, Паспорту споживчого кредиту, кредит надається строком на 16 днів, тобто до 13 квітня 2021 року, заборгованість за Кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року не може перевищувати 5 280,00 грн (4 000,00 грн тіло кредиту + 1280,00 грн відсотки).

4000,00 грн * 16 днів * 2,00% (процентна ставка, визначена п. 1.4.а кредитного договору) / 100 = 1280,00 грн.

Натомість, позивач безпідставно пред`являє позовні вимоги про стягнення суми в розмірі 52 021,60 грн, з яких заборгованість за процентами - 48 021,60 грн.

2) з урахуванням, що, згідно умов кредитного договору № 1609878 від 29 січня 2021 року, додаткових угод до нього, кредит надається строком на 90 днів, тобто до 29 квітня 2021 року, заборгованість за Кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року не може перевищувати 3 628,30 грн (1 300,00 грн тіло кредиту + 2 328,30 грн відсотки).

1300,00 грн * 90 днів * 1,99% (процентна ставка, визначена п. 2.4.4 кредитного договору) / 100 = 2328,30 грн.

Натомість, позивач безпідставно пред`являє позовні вимоги про стягнення суми в розмірі 4 026,10 грн, з яких заборгованість за процентами - 2 726,10 грн.

Таким чином, загальна заборгованість за обома оспорюваними кредитними договорами по вказаній цивільній справі не може перевищувати - 8 908,30 грн.

Також сума заборгованості по відсотках за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року, яка крім того нарахована позивачем після закінчення строку дії кредитного договору, є завищеною та такою, що не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права (вх.№6196/25-Вх 18.11.2025).

25 листопада 2025 року від представника позивача Сердійчук Я.Я. надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначила таке.

Удоговорі № 1609878 від 29 січня 2021 року сторони погодили, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Відповідачка правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту укладення договору не скористалася.

Договором № 723 від 29 березня 2021 року сторони передбачили орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно з п.п. 1.4.1, 1.4.2. Договору, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Відповідно до п. 3.3. у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожен день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень. Із врахуванням вищезазначеного, підстави для невиконання відповідачем умов договору відсутні. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погоджених сторонами Договорів.

Відповідачкою було укладено кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримала від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, відповідачка усвідомлювала всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачці було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату нею заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

Відповідачка до введення одноразового ідентифікатора детально ознайомилася із умовами договору та прийняла відповідну пропозицію, що підтверджується вищезазначеною процедурою та умовами Договору. На підтвердження вищезазначеного до позовної заяви долучено сам договір із зазначенням одноразового ідентифікатора, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, а також інформацію щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційній-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій. Крім того, відповідачка не заперечує, що всі відомості, є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо.

Доводи відповідачки щодо неналежності копій, які долучені до позовної заяви, кредитного договору не заслуговують на увагу, оскільки електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а не електронно-цифровим підписом. З кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки данні договори укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений.

ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідачки за договорами. Відповідачка не заперечує факту відступлення, лише намагається поставити під сумнів право вимоги без жодного доказу.

Наведені відповідачкою «контррозрахунки» є хибними, оскільки:

а) відповідачка штучно обмежила період нарахування виключно строком договору. Це суперечить умовам договорів та ст. 1048 ЦК;

б) відповідачка не врахувала нарахування процентів у період прострочення, що прямо передбачено обома договорами;

в) відповідачка не врахувала ставку на прострочення (1,01% + базова ставка 1,99% або 2- 6% щоденно згідно договорів).

Тому будь-які «розрахунки» відповідачки не ґрунтуються на умовах договору, не відповідають фактичному строку користування кредитом, не враховують період прострочення, суперечать отриманим відповідачем сумам.

Представник позивача зазначає, що розмір процентної ставки є істотною умовою, яка встановлюється за взаємною згодою сторін. Відповідачка, уклавши договір шляхом введення одноразового ідентифікатора, виявив свою волю на укладення договору і погодився з його умовами, у тому числі з процентною ставкою. Процентна ставка є правомірною, оскільки споживач був ознайомлений з умовами до укладення договорів (ст. 11 Закону «Про споживче кредитування»).

За такого, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги та вирішити питання про судові витрати (вх. № 6317/25-Вх 25.11.2025).

05 січня 2026 року від сторони відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, які мотивовані таким. Позивач не спростував заперечення та позицію відповідачки, викладену у своєму відзиві, належними доказами стосовно строку дії кредитних договорів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідачки, крім заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, однак з наданих позивачем розрахунків вбачається, що відсотки нараховані за користування кредитом не лише за період дії договорів, а і поза межами строку його дії. При стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Позивач не заявляв до стягнення з відповідачки коштів в порядку, встановленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідку прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за кредитними договорами, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає умовам оферти. Правила надання первісними кредиторами фінансових кредитів не підписані відповідачкою, в тому числі і у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме із цими Правилами ознайомилася відповідачка та погодилася з ними, відтак є недоведеним, що сторони договору обумовили сплату відсотків за понадстрокове користування отриманими у позику коштами, а також відсутні докази, що сторони договору обумовили пролонгацію кредитного договору. Загальна заборгованість за обома оспорюваними кредитними договорами по вказаній цивільній справі не може перевищувати 8908,30 грн. Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було нараховано …. грн заборгованості по відсотках, що значно перевищує 50% тіла кредиту. Враховуючи викладене, представник відповідачки просила позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, стягнути з відповідачки загальну заборгованість за оспорюваними кредитними договорами у сумі 8 908,30 грн та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаною з розглядом справи (вх. № 35/25-Вх 05.01.2026).

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином та завчасно про день, час та місце розгляду справи. Від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її та відповідачки відсутність за наявними у справі документами (вх. № 36/25-Вх 05.01.2026).

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи, які не з`явились у судове засідання.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1609878, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 1 300,00 грн на строк 30 днів до 28 лютого 2021 року (а.с. 53-56).

Згідно з п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,33 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Згідно з п. 2.6. Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування Позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості

Згідно з п. 3.1.3. Договору позики у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.

Відповідно до п. 3.2.1. Договору позики проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення.

Згідно з п. 3.6. Договору позики у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена Додатком № 1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (п.2.4.3); графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою.

Відповідно до п. 3.7. Договору позики зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця.

Згідно з п. 3.10. Договору позики, керуючись ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право нараховувати проценти відповідно до умов цього договору до дня повернення позики.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором J41025, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 56).

Згідно з Додатковою угодою № 1 до Договору позики № 1609878 від 29 січня 2021 року, підписаною сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором v80745,. що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», сторони погодили продовження строку позики до 27 березня 2021 року (а.с. 58).

Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору позики № 1609878 від 29 січня 2021 року, підписаною сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором t72457, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», строк позики продовжено до 29 квітня 2021 року (а.с.59).

ТОВ «Маніфою» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 29 січня 2021 року відповідачці кредит у сумі 1 300,00 грн шляхом здійснення онлайн транзакції на карту НОМЕР_3 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06 листопада 2024 року (а.с. 43).

Крім того, факт перерахування коштів ОСОБА_1 підтверджено і Випискою про рух коштів по картці від 03 жовтня 2025 року, наданій АТ «Універсал Банк» за період з 29 січня 2021 року по 29 січня 2021 року (а.с. 182).

Як вбачається з інформації, наданої АТ «УніверсалБанк» 06 жовтня 2025 року вих. №БТ/Е-14774, на ім`я ОСОБА_1 . Банком було емітовано картку № НОМЕР_4 ; номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 та на який відправляється інформація для підтвердження здійснення операцій: НОМЕР_2 (а.с. 181).

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфею» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11-08/2021, за умовами якого ТОВ «Маніфею» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором №1609878 від 29 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 29-31).

Згідно з п.1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфею» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників (а.с. 31).

Згідно з Реєстром боржників за ОСОБА_1 станом на 11 серпня 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 026,10 грн, з яких: 1 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2 069,60 грн - заборгованість за відсотками, 656,50 грн - заборгованість за процентами на прострочену позику (а.с. 32-33), що відповідає розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 18 червня 2021 року (а.с. 44-зворот-46).

23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 23/05/24, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передало позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором №1609878 від 29 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 21-25).

Відповідно до п.1.1. Договору фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля заборгованості.

Згідно з Реєстром боржників за ОСОБА_1 станом на 23 травня 2024 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 026,10 грн, з яких: 1 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2 726,10 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 25-зворот-27).

29 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір № 723, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 4000,00 грн (а.с. 64-67).

Орієнтовний строк погашення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3 Договору).

Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік (п. 1.9. Договору).

Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми Заяву подано через систему «Електронний суд» кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W7, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту, який зберігає чинність та є актуальним до 29 березня 2022 року, та ознайомлено з Графіком платежів за договором про споживчий кредит № 723 від 29 березня 2021 року (а.с. 68-69).

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 29 березня 2021 року відповідачці кредит у сумі 4 000,00 грн шляхом здійснення онлайн транзакції на карту НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ ФК «Вер Фой Пей» від 05 травня 2025 року (а.с. 47).

Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» 03 жовтня 2025 року (а.с.192), ОСОБА_1 емітовано у Банку картку № НОМЕР_5 ; номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою за період з 29 березня 2021 року по 29 квітня 2021 року: НОМЕР_2 та який знаходиться в анкетних даних останньої.

Факт перерахування коштів ОСОБА_1 підтверджено також і Випискою по картковому рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за період з 29 березня 2021 року - 29 квітня 2021 року (а.с. 193-194), з якої також вбачається, що відповідачка активно користувалася коштами, здійснюючи покупки, знімаючи кошти.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 34-36).

Відповідно до п. 6.1.4. Договору право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передання Реєстру боржників (Додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

03 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал») підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників (а.с. 36-зворот).

Згідно з Реєстром боржників за ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 28 000,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 37-38, 28), що відповідає розрахунку, наданому ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 30 листопада 2021 року (а.с. 47-зворот-49).

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 15-18).

Відповідно до п.2.1. Договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Згідно з Реєстром боржників за ОСОБА_1 станом на 10 березня 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 202,40 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 65 202,40 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 19-зворот-20), що відповідає розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Коллект Центр» станом на 10 березня 2023 року (а.с. 39).

18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18-02/25, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 723 від 29 березня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 82-87).

Відповідно до п.2.1. Договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Згідно з Реєстром боржників за ОСОБА_1 станом на 18 лютого 2025 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 202,40 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 65 202,40 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 19-зворот-20), що відповідає розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 18 лютого 2025 року (а.с. 40).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з розрахунками, наданими ТОВ «Факторинг Партнерс» за відповідачкою рахується заборгованість:

за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року у сумі 4 026,10 грн, з яких: 1 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 726,10 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 42);

за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року у сумі 69 202,40 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 65 202,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 41).

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З вищенаведеного вбачається, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачкою не виконані взяті на себе зобов`язання за договорами, у матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачкою заборгованості за кредитними договорами. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі - загалом у сумі 56 047,70 грн, з яких: 5 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50 747,70 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Натомість, доводи та заперечення представника відповідачки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за договорами обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного ТОВ «Коллект Центр» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», перелік послуг та їх ціни, заявку про надання юридичної допомоги № 1233 від 01 травня 2025 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4 год. на суму 12 000,00 грн, та витяг з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року (а.с. 71-75).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 8 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 10 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору та 8 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , адреса місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, заборгованість:

за кредитним договором № 1609878 від 29 січня 2021 року у сумі 4 026,10 грн, з яких: 1 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 726,10 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги;

за кредитним договором № 723 від 29 березня 2021 року у сумі 52 021,60 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 021,60 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги,

загалом на суму 56 047,70 грн (п`ятдесят шість тисяч сорок сім грн 70 к.), з яких: 5 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50 747,70 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, а також 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40к.) судового збору та 8 000,00 грн (вісім тисяч грн 00к.) понесених витрат на правову допомогу .

В іншій частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.01.2026.

Суддя В.О. Луцюк