ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Провадження №2/756/805/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2025 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , до вказаної квартири подаються послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних складає 169173,47 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зверталася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. В минулих судових засіданнях вказувала, що у квартирі встановлено бойлери для нагріву води, у зв`язку з чим вона не користується гарячою водою, лічильники запломбовані як неробочі, рушникосушарка демонтована, вихідні труби заглушені, при цьому монтаж системи централізованого опалення є незавершеним, позивач на заяви відповідача жодним чином не реагує, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, подала до суду відзив, який ухвалою суду від 25.11.2025 було повернуто без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку та відсутності обґрунтованого клопотання про його поновлення. Також просила застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності, і вказувала про оплату заборгованості, на підтвердження чого надала відповідні квитанції.

Окрім того, відповідач зверталася із заявами про зупинення розгляду справи до закінчення дії режиму воєнного стану, відкладення розгляду справи для врегулювання спору в позасудовому порядку.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року.

В подальшому розпорядженням КМДА №1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між КМДА та АЕК «Київенерго», підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яке починаючи з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №591 від 10.04.2018 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладеного договір №602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат.

Відповідно до додатку №1 та/або додатку №2 до договору цесії позивач набув право вимоги від споживачів заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, за відомостями Реєстру територіальної громади м. Києва, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у вище вказаній квартирі з 08.12.2000 (а.с.5).

Таким чином, відповідач як споживач житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг.

Відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, не здійснює платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим з урахуванням наданих стороною позивача розрахунків заборгованості (а.с.6-18) у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 169173,47 грн, яка складається з: 24391,67 грн - заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, інфляційну складову боргу у розмірі 4024,63 грн, три відсотки річних у розмірі 974,33 грн, 2236,67 грн - заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 369,05 грн, три відсотки річних у розмірі 89,34 грн, 44465,57 грн - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення, інфляційну складову боргу у розмірі 7336,82 грн, три відсотки річних у розмірі 1776,19 грн, 9996,64 грн - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 1649,45 грн, три відсотки річних у розмірі 399,32 грн, 47813,76 грн - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії, інфляційну складову боргу у розмірі 6350,61 грн, три відсотки річних у розмірі 1508,80 грн, пеню у розмірі 1835,70 грн, 9644,78 грн - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 1335,40 грн, три відсотки річних у розмірі 313,81 грн, пеню у розмірі 381,80 грн, 1437,35 грн - заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії, 721,10 грн - заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води, 120,68 грн - заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення.

Водночас, на момент розгляду справи відповідачем згідно наданих ним квитанцій (а.с.80-85) сплачено заборгованість за постачання теплової енергії на загальну суму 25000 грн, за постачання гарячої води на загальну суму 6500 грн та за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 721,10 грн.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №85 від 02.02.2022).

Відповідно до п. 5 Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та вимогами цих Правил.

За змістом ст.ст. 12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).

Підключення будинку до мереж централізованого опалення свідчить про надання послуг позивачем.

Відповідач в свою чергу від мереж централізованого опалення у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався.

Крім того, постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Правила про позовну давність передбачають право на позов у матеріальному сенсі. Якщо особі належить цивільне право, і це право порушено, то вона вправі здійснити своє право у примусовому порядку, проти волі зобов`язаної особи, шляхом звернення до національного суду або до іншого компетентного органу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно з статтею 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Строк давності переслідує кілька важливих цілей, а саме: забезпечує правову визначеність і закінченість, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, які мали місце у далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, з матеріалів справи убачається, що 04.07.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Як встановлено судом, постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 запроваджено карантин, який скасовано 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено.

Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Законом України «Про внесення змін до ЦК України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023, який набрав чинності 30.01.2024, внесено зміни до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Разом із цим, Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» вищенаведений п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України скасований. Вказана норма набрала чинності 04.09.2025, а позивач звернувся до суду із позовною заявою у липні 2025 року.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог заявлених за період до березня 2017 року, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення слід задовольнити частково, виходячи з наступних розрахунків:

1) централізоване опалення:

- основна сума заборгованості:

24391,67 грн (за період з липня 2015 року по травень 2025 року) - 9575,90 грн (за період з липня 2015 року по березень 2017 року) = 14815,77 грн;

- інфляційне збільшення суми боргу:

14815,77 х 1,18 - 14815,77 = 2666,84 грн;

- 3% річних:

14815,77 х 3 х 366 /100/366 = 444,47 грн;

14815,77 х 3 х 151 /100/365 = 183,88 грн;

444,47 + 183,88 = 628,35 грн.

Підстав для зменшення заборгованості по гарячому водопостачанню, розрахованої в період з 01.07.2015 до 01.04.2017 суд не знаходить, оскільки як убачається з розрахунків заборгованості наданих позивачем, у вказаний період відповідачу не було нараховано заборгованості, водночас вона утворилася в період після 01.04.2017 до 01.05.2018, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, враховуючи інфляційні нарахування та 3% річних.

Крім того, суд зазначає, що оскільки відповідачем було частково сплачено суму заборгованості за період з 01.11.2021, розмір заборгованості до стягнення підлягає зменшенню згідно наступних розрахунків:

1) теплова енергія:

- основна сума заборгованості:

47813,76 грн - 25000 грн = 22813,76 грн;

- інфляційне збільшення суми боргу:

22813,76 х 1,18 - 22813,76 = 4106,48 грн;

- 3% річних:

22813,76 х 3 х 366 /100/366 = 684,41 грн;

22813,76 х 3 х 151 /100/365 = 283,14 грн;

684,41 + 283,14 = 967,55 грн;

- пеня:

22813,76 х 27 х 14 /100/366 = 235,62 грн,

22813,76 х 26 х 17 /100/366 = 275,51 грн,

235,62 грн + 275,51 грн = 511,13 грн;

2) гаряча вода:

- основна сума заборгованості:

9644,78 грн - 6500 грн = 3144,78 грн;

- інфляційне збільшення суми боргу:

3144,78 х 1,18 - 3144,78 = 566,06 грн;

- 3% річних:

3144,78 х 3 х 366 /100/366 = 94,34 грн;

3144,78 х 3 х 151 /100/365 = 38,92 грн;

94,34 + 38,92 = 133,26 грн;

- пеня:

3144,78 х 27 х 14 /100/366 = 32,48 грн,

3144,78 х 26 х 17 /100/366 = 37,98 грн,

32,48 грн + 37,98 грн = 70,46 грн;

при цьому заборгованість за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 721,10 грн була сплачена відповідачем у повному обсязі.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) заборгованість у розмірі 120301 (сто двадцять тисяч триста одна) грн 52 коп., яка складається з: 14815,77 грн - заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, інфляційну складову боргу у розмірі 2666,84 грн, три відсотки річних у розмірі 628,35 грн, 2236,67 грн - заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 369,05 грн, три відсотки річних у розмірі 89,34 грн, 44465,57 грн - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення, інфляційну складову боргу у розмірі 7336,82 грн, три відсотки річних у розмірі 1776,19 грн, 9996,64 грн - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 1649,45 грн, три відсотки річних у розмірі 399,32 грн, 22813,76 грн - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії, інфляційну складову боргу у розмірі 4106,48 грн, три відсотки річних у розмірі 967,55 грн, пеню у розмірі 511,13 грн, 3144,78 грн - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційну складову боргу у розмірі 566,06 грн, три відсотки річних у розмірі 133,26 грн, пеню у розмірі 70,46 грн, 1437,35 грн - заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії, 120,68 грн - заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) судовий збір у розмірі 2153,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 16.02.2026.

Суддя: Олексій ДИБА