Справа № 766/2581/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконанні рішення у справі та встановлення порядку і строку виконання рішення у справі №766/2581/20,-

встановив:

Відповідач звернувся до суду із даною заявою, в якій просить:

-Встановити порядок виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року та Постанови Херсонського апеляційного суду від 05.11.2025 у справі № 766/2581/20 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у загальній сумі 104 972,73 грн. з припиненням зобов`язання сплати грошових коштів в сумі 22 156,17грн. позивачем ОСОБА_2 присуджених на користь ОСОБА_1 2

- Розстрочити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року у справі № 766/2581/20 на 10 місяців, визначивши зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати відповідачу ОСОБА_2 присуджену грошову суму 104 972,73 грн. на рахунок відповідача рівними платежами по 10 497,27 грн. (останній платіж - 10 497,30 грн.) не пізніше 05 числа кожного місяця, з обов`язком повного погашення заборгованості не пізніше 05 листопада 2026 року.

Заява мотивована таким.

За наслідком розгляду апеляційних скарг 05.11.2025 Херсонським апеляційним судом прийнято Постанову, згідно якої апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» Усенка Анатолія Миколайовича залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Антона Сергійовича задоволено частково: рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у дорожньо транспортній пригоді 17 лютого 2017 року змінено із зменшенням суми стягнення з 298 215.80грн до 99 107.90грн., це ж рішення в частині розподілу судових витрат, понесених в суді першої інстанції, змінено із зменшенням суму стягнення присудженої на користь ОСОБА_2 з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з 1007.41грн до 1000.00грн та з ОСОБА_1 з 3297.09грн. до 1291.00грн., в решті рішення залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат понесених ним в суді апеляційної інстанції пропорційно задоволеним вимогам 11978.25 грн.

Додатковою постановою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2025 року щодо судових витрат вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10177.92грн. судові витрати, понесені на проведення експертизи у розмірі , стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3750.00грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3750.00грн.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

За наведених обставин, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити на користь позивача - ОСОБА_2 127 128,9грн. (20000грн. моральної шкоди + 2980грн. витрат на проведення автотоварознавчих досліджень + 99 107.90грн. матеріальної шкоди + 1291.00грн. судових витрат + 3750.00грн. витрат на правничу допомогу). В той же час позивач ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11978.25 грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 10177.92грн., що разом складає 22 156,17грн. З наведеного вбачається наявність однорідних зустрічних вимог між позивачем та відповідачем.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Виходячи з приписів ч.4 ст. 435 ЦПК України, просить суд врахувати: 1. Обопільну вину позивача та відповідача у настанні дорожньо транспортної пригоди, яка спричинила виникнення моральної та матеріальної шкоди позивачу, що встановлено згідно Постанови Херсонського апеляційного суду від 05.11.2025. 2. Матеріальний стан відповідача ОСОБА_1 розмір його доходів згідно Довідки про доходи від 05.01.2026 року. складає в середньому 75000грн. на місяць. Відтак, згідно ч.2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості - 20 відсотків. Таким чином, при виконанні рішення в примусовому порядку, щомісяця із заробітної плати відповідача ОСОБА_1 не може стягуватись більш ніж 15000грн. 3. Указами Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та подальшими № 133/2022, № 259/2022, № 341/2022, № 573/2022, № 757/2022; указами № 58/2023, № 254/2023, № 451/2023, № 734/2023; № 49/2024, № 271/2024, № 469/2024, № 740/2024; № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року, в Україні був уведений воєнний стан, який нині діє, відповідач ОСОБА_1 проживає та здійснює трудову діяльність на посаді заступника голови Херсонської районної державної адміністрації Херсонської області безпосередньо у місті Херсоні, має на утриманні дружину ( ОСОБА_3 ) та двох неповнолітніх дітей ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідач ОСОБА_1 є законослухняним громадянином та має намір добровільно і самостійно виконати рішення суду. Разом з цим, єдиноразова виплата присудженої позивачу значної суми грошових коштів становитиме для нього надмірний індивідуальний тягар, позбавить засобів для існування як його особисто, так і його родину, а в інакшому випадку звернення рішення до примусового виконання збільшить розмір його витрат на суму судового збору та витрат виконавчого провадження.

Представником позивача подано заперечення щодо заяви, які мотивовані таким.

Питання щодо розстрочення виконання судового рішення може бути задоволене лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду. При цьому, можливість розстрочення виконання рішення суду пов`язується лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду. Наведені у Заяві доводи з приводу того, що одноразова виплата присудженої Позивачу суми грошових коштів (104 972,73 грн) становитиме для Відповідача надмірний індивідуальний тягар і позбавить засобів для існування, не підтвердженні доказами та спростовується даними довідки про доходи ОСОБА_1 . Так, з доданої до Заяви копії довідки про доходи, за період липень грудень 2025 року ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 548 347,44 грн., що в п`ять разів вище ніж сума відшкодування матеріальної і моральної шкоди, стягнута за рішенням суду у цій справі. При цьому, необґрунтованим є посилання представника Відповідача у Заяві на те, що розмір доходів ОСОБА_1 , згідно з довідкою про доходи від 05.01.2026, складає в середньому 75 000 грн на місяць. Простий арифметичний підрахунок доводить, що середньомісячний заробіток ОСОБА_1 становить 91 391,24 грн [548 347,44 / 6 = 91 391,24 грн], що у декілька разів перевищує прожитковий мінімум на 2 дорослих та 2 дітей. Позивач просить суд врахувати, що Відповідач не надав суду банківську довідку (виписку) про відсутність на його рахунках коштів, достатніх для виконання рішення суду. Водночас, ОСОБА_1 працевлаштований, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, середньомісячний розмір якої майже у 5 разів перевищує показник середньої заробітної плати по України [документи щодо розміру середньої заробітної плати додаються]. Отже, матеріальне становище Відповідача не свідчить ані про винятковість, ані про поважність причин невиконання рішення суду, а тому обставини, на які представник Відповідача посилається у Заяві, не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Позивач просить суд врахувати той факт, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025, яке змінне згідно з постановою Херсонського апеляційного суду від 05.11.2025, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану знищенням належного Позивачу автомобіля SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який використовувався у підприємницькій діяльності та був засобом для існування, а також моральну шкоду, завдану внаслідок отриманих травм та погіршення стану здоров`я. Шкода ОСОБА_2 була завдана з вини ОСОБА_1 ще у 2017 році, що підтверджено судовими рішенням. Наведені у Заяві твердження представника ОСОБА_1 про те, що останній "має намір добровільно і самостійно виконати рішення суду" не відповідають дійсності, адже дійсні наміри доводяться конкретними діями, а не "запевненнями" і "обіцянками". Так, з 2017 року по теперішній час ОСОБА_2 не отримував від ОСОБА_1 жодного відшкодування завданої йому матеріальної і моральної шкоди.

Від часу ухвалення Херсонським апеляційним судом постанови від 05.11.2025 у цій справі пройшло більше 3 місяців, проте жодної копійки ОСОБА_1 навіть не запропонував сплатити ОСОБА_2 у рахунок відшкодування завданої шкоди.

Заявник в судовому засіданні просив заяву задовольнити з підстав, в ній зазначених. Вказав, що орендує житло дружині та дітям.

Позивач та його представник підтримали заперечення з підстав, викладених в них.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.11.2025 Херсонським апеляційним судом прийнято Постанову, згідно якої апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» Усенка Анатолія Миколайовича залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Антона Сергійовича задоволено частково: рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у дорожньо транспортній пригоді 17 лютого 2017 року змінено із зменшенням суми стягнення з 298 215.80грн до 99 107.90грн., це ж рішення в частині розподілу судових витрат, понесених в суді першої інстанції, змінено із зменшенням суму стягнення присудженої на користь ОСОБА_2 з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з 1007.41грн до 1000.00грн та з ОСОБА_1 з 3297.09грн. до 1291.00грн., в решті рішення залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат понесених ним в суді апеляційної інстанції пропорційно задоволеним вимогам 11978.25 грн.

Додатковою постановою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2025 року щодо судових витрат вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10177.92грн. судові витрати, понесені на проведення експертизи у розмірі , стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3750.00грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3750.00грн.

Заявником не долучено доказів на підтвердження витрат на оренду житла дружині та дітям, як і дохід дружини. Таким чином не доведено твердження щодо самостійного утримання родини.

З доданої до Заяви копії довідки про доходи, за період липень грудень 2025 року ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 548 347,44 грн.

Розмір доходу, вказує на платоспроможність заявника.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до роз`яснень п.10 постанови пленуму ВСУ від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Заявником не наведено обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б вказували на наявність виняткових чи особливих обставин, неможливості виконання рішення суду вчасно..

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що заявником не наведено у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які послався заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для розстрочки виконання рішення суду.

Щодо вимог про зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами, суд зазначає таке. Посилання заявника на практику господарського суду при вирішенні спору по суті й відповідних позицій Верховного суду, не регулює вирішення питань, визначених ст. 435 ЦПК України, та не може бути застосовано як порядок виконання судового рішення.

За таких обставин заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 259, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконанні рішення у справі та встановлення порядку і строку виконання рішення у справі №766/2581/20 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. Ю. Зуб