Справа № 127/4930/25
Провадження № 2/127/9020/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Дернової В.В.,

при секретарі Бабкіної К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди та просила розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону марки «Samsung S24 Ultra», серійний номер - ІМЕІ: НОМЕР_1 , від 27 жовтня 2024 року, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь сплачені за мобільний телефон марки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », серійний номер - ІМЕІ: НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 35 500 грн., моральну шкоду в сумі 12000 грн. та судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 на платформі онлайн-оголошень «OLX UA» по оголошенню щодо продажу смартфону «Samsung S24 Ultra» (ID оголошення: 864693661), yклала з продавцем-відповідачем договір купівлі-продажу та придбала мобільний телефон « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_1 ) за 35 500 грн. У день придбання смартфону, при підключенні його до інтернет-мережі wi-fi, на його екрані відобразилася інформація наступного змісту: «Телефон був заблокований у зв`язку з несплатою частин розстрочки. Для поновлення можливості користування телефоном треба сплатити заборговані частини розстрочки» (переклад з польської мови на українську мову). Про цю подію покупець - позивач ОСОБА_1 невідкладно повідомила продавця відповідача ОСОБА_2 , однак останній повідомив у переписці, що він нічим не може допомогти, оскільки на момент продажу телефон не був заблокований та належним чином оновлювався. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом, оскільки були порушені її права як споживача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2025 року було прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; у судове засідання викликано свідка ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 26.12.2025 року.

Вислухавши пояснення сторін, показання допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

27 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 на платформі онлайн-оголошень «OLX UA» по оголошенню щодо продажу смартфону «Samsung S24 Ultra» (ID оголошення: 864693661), yклала з продавцем договір купівлі-продажу та придбала мобільний телефон «Samsung S24 Ultra» (серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_1 ) за 35 500 грн.; ціна в оголошенні була зазначена - 37700 грн., однак у переписці на платформі онлайн - оголошень OLX UA сторони домовилися про меншу ціну мобільного телефону - 35 500 грн., за яку він і був придбаний.

У день придбання смартфону, при підключенні його до інтернет-мережі wi-fi, на його екрані відобразилася інформація наступного змісту: «Телефон був заблокований у зв`язку з несплатою частин розстрочки. Для поновлення можливості користування телефоном треба сплатити заборговані частини розстрочки» (переклад з польської мови на українську мову), тобто було виявлено, на переконання суду, суттєві недоліки придбаного товару.

Про цю подію позивач ОСОБА_1 невідкладно повідомила продавця (відповідача ОСОБА_2 ), однак останній повідомив у переписці, що він нічим не може допомогти, на момент продажу телефон не був заблокований та належним чином оновлювався.

Дійсність змісту вказаної переписки підтверджується відповіддю ТОВ «Ємаркет Україна» (OLX UA) від 14.03.2025 року № 22066С, в якому відображено текст цієї переписки (а.с.39-43).

ОСОБА_1 зверталася до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із зверненням за вказаним фактом; листом від 30 листопада 2024 року № 39603-2024 її було повідомлено, що як встановлено за результатами розгляду звернення, між нею та ОСОБА_2 , який здійснив продаж мобільного телефону марки «Samsung S24 Ultra», у золотому корпусі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , виникли цивільно-правові відносини, тому розгляд звернення не належить до компетенції ОВС, у зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутися до суду.

ОСОБА_1 , зважаючи на те, що вона придбала товар із суттєвими недоліками та намагалася реалізувати своє право на розірвання договору та повернення коштів, яке було залишено продавцем без реагування, звернулася до суду із позовом про розірвання договору та повернення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди із посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів» та норми ЦК України.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Так, у ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що:

- споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22);

- продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації (пункт 18).

Отже, за змістом вказаного закону продавцем може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відомостей про те, що відповідач ОСОБА_2 є продавцем - суб`єктом господарювання у розумінні терміну «продавець», визначеного Законом України «Про захист прав споживачів», матеріали справи не містять, позов пред`явлений до ОСОБА_2 як до фізичної особи.

Відтак, положення Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на правовідносини, що склалися між сторонами, а тому правовідносини між ними регулюються виключно нормами ЦК України.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію правовідносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №904/5726/19.

Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується; якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети; якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до частини першої ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

У ч. 2 ст. 678 ЦК України зазначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

На відмінну від положень Закону України «Про захист прав споживачів», який визначає, що належним способом захисту у разі придбання товару неналежної якості є розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, наведені вище норми визначають, що достатнім способу захисту є повернення сплаченої за товар грошової суми.

При цьому, у спірних правовідносинах вимоги пред`явленого ОСОБА_1 позову за своєю сутністю спрямовані на повернення сплачених нею за телефон (смартфон) коштів через продаж відповідачем товару із недоліками, які не можна усунути (блокування та неможливість належним чином оновити програмне забезпечення телефону).

Посилання позивача у позовній заяві на норми права (Закон України «Про захист прав споживачів»), які не підлягають застосуванню у цій справі, не є підставою для відмови у задоволенні пред`явленого позову, оскільки під час вирішення справи суд враховує підставу (обґрунтування) та предмет позовних вимог.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то у зв`язку з тим, що на спірні правовідносини не розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», а договором, укладеним між сторонами, та положеннями ЦК України не передбачено стягнення моральної шкоди у спірних правовідносинах, то вимога щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені за мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S24 Ultra», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 35 500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з поверненням мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S24 Ultra», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 403,73 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 655, 673, 675, 678 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені за мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S24 Ultra», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 35 500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень,(з поверненням мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S24 Ultra», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_2 ,ОСОБА_2 ).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 403,73 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено 25.02.2026 року.

Суддя