Справа № 766/8511/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.01.2026р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особистої приватної власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із даним позовом в якому просить:

-Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м.

Позов мотивований наступним.

Так, 05 грудня 2016 року, ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» уклали договір №101 купівлі продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 . За умовами Додатку №2 до Договору №101 від 05 грудня 2016 року , Продавець та Покупець погодили вартість квартири в сумі 366 350 (триста п`ятдесят шість триста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Зазначені кошти ОСОБА_1 сплатила трьома платежами в грудні 2016 року в повному обсязі, особисто.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано 15 грудня 2017 року.

Проти, право власності на квартиру було зареєстровано державним реєстратором Херсонської міської ради в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.11.2020 року, після здачі новозбудованого будинку в експлуатацію.

В травні 2025 року Позивач звернулася до нотаріуса з питання укладення договору дарування квартири на користь доньки, але нотаріус відмовила в усному порядку у вчиненні правочину, та пояснила що право власності на квартиру у позивача виникло в листопаді 2020 року, в зв`язку з чим необхідна нотаріальна згода чоловіка на відчуження нерухомого майна.

Відповідач в грудні 2020 року виїхав на постійне місце проживання до російської федерації, зв`язок з ним відсутній, тому отримання нотаріальної згоди останнього не є можливим.

За вказаних обставин вона змушена звертатися до суду за судовим захистом.

Крім того в позові вказано, що статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідно до п.3 ч. 1, ст. 57 СК України майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.

Тобто, якщо майно, набуте нею, ним до шлюбу, але право власності на це майно оформлено в реєстрі прав власності на час шлюбу, таке майно може бути визнано в судовому порядку особистою приватною власністю.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2025 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача у підготовче засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду заперечень не висловила.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, відзив не подавав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвали про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

05.12.2016 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс» був укладений Договір №101 купівлі продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно додатку №2 до Договору №101 від 05.12.2016 року, сторони погодили вартість вказаної квартири в сумі 366 350,00 гривень.

Позивач сплатила всю суму в грудні 2016 року, відповідно до платіжного доручення №1871_2 від 09.12.2016 року на суму 160 000,00грн., платіжного доручення №1871_2 від 12.12.2016 року на суму 188 000,00грн., платіжного доручення №1871_2 від 13.12.2016 року на суму 18 350, 00грн.

В подальшому Рішенням Департаменту містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради №34 від 17.09.2020 року закінченому будівництвом об`єкту: дев`ятиповерховому житловому будинку АДРЕСА_5 , присвоєно адресу АДРЕСА_6 , що вбачається з інформації від 17.09.2020 року за № 34.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків за договором купівлі продажу майнових прав №101 від 05.12.2016 року, станом на 19.12.2016 року ОСОБА_1 сплатила, а Приватне акціонерне товариство « Молодіжний житловий комплекс» прийняв в сумі, визначені ним 366 350,00грн.

В грудні місяці 2018 року ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» змінив назву на ТОВ «Молодіжний житловий комплекс», відповідно до вимог Закону № 2275 від 06.02.2018 року « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

28.10.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» був укладений Акт прийому передачі побудованої квартири АДРЕСА_7 .

03.11.2020 року державним реєстратором Херсонської міської ради зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за р/н НОМЕР_2 .

Реєстрація шлюбу між позивачем та відповідачем була здійснена 15.12.2017 року Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис №575, що вбачається з свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 .

На підставі наведеного встановлено, що суму внесків за майно позивач сплатила до реєстрації шлюбу із відповідачем.

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Пунктом 1 частини першої ст. 57 СК України визначена особиста власність одного з подружжя, якщо майно набуте ним, нею до шлюбу.

Отже, норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Позивачем надані докази придбання квартири (оплата її вартості) до реєстрації шлюбу з відповідачем.

Тому позовні вимоги позивача про визнання права особистої приватної власності на однокімнатну квартиру підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право особистої приватної власності на однокімнату квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяІ. Ю. Зуб

Повний текст судового рішення складено 29.01.2026 року.