Справа № 700/174/26
УХВАЛА

іменем України

24 лютого 2026 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д. розглянувши позовну заяву Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_1 в інтересах дитини: ОСОБА_2 , за участю третьої особи (заінтересованих осіб): Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

установив:

До Лисянського районного суду Черкаської обалсті надійшов вказаний позов.

Розглянувши матеріали справи, у відкритті провадження у справі в частині стягнення аліментів необхідно відмовити з наступних підстав.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 10 липня 2025 року вирішено, позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року до повноліття дитини.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 10 липня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав - скасувано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.

Зазначене рішення суду набуло законної сили та додано позивачем до позову

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі в частині стягнення аліментів необхідно відмовити, оскільки 05 листопада 2025 року набуло законної сили рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, між тими самими сторонами, про той самий предмет, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України унеможливлює повторне відкриття провадження у справі.

При цьому, правова конструкція позовних вимог заявлених позивачем, не змінює суті позовних вимог, а вказує на зловживання процесуальними правами з метою штучного визначення підсудності справи усупереч вимогам закону.

Щодо іншої вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача з інших підстав, суд звертає увагу, що дана справа у цій частині не підсудна Лисянському районному суду Черкаської області та підлягає направленню за підсудністю, оскільки відповідач не зареєстрований та не проживає на території юрисдикції Лисянського районного суду Черкаської області.

Позивач у позовній заяві не вказує обґрунтувань та не надає доказів на підтвердження можливості звернення з даним позовом саме до Лисянського районного суду Черкаської області із вимогою про позбавлення батьківських прав, а зловживаючи процесуальним правом завідомо безпідставно вказав вимогу про стягнення аліментів.

Також, ст. 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, беручи до уваги зареєстрована місце проживання відповідача, суд вважає необхідним направити за територіальною підсудністю даний позов в частині позбавлення батьківських прав до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст. 28, 31-32, 186, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_1 в інтересах дитини: ОСОБА_2 , за участю третьої особи (заінтересованих осіб): Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частині вимоги про стягнення аліментів.

В частині позовних вимог Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_1 в інтересах дитини: ОСОБА_2 , за участю третьої особи (заінтересованих осіб): Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав справу направити за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання.

Суддя Сергій ПІЧКУР