РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1855/25

Провадження №2/568/113/26

24 березня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №568/1855/25

за позовом ОСОБА_1

до Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області

про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини строком три місяці.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.03.2003 р. ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до умов якого заповів ОСОБА_1 земельний і майновий пай в СВК "Діброва" Радивилівського району Рівненської області і грошові кошти в "Ощадбанк".

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкривалась спадщина на належне йому майно.

24.10.2025 р. позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , проте, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з неподанням заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважної причини, оскільки він не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я. Крім того, стверджує, що через поганий стан свого здоров`я не міг своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищевказане, просив суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою від 03.11.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.01.2026 р. закрито підготовче провадження, справу призначено для розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника Радивилівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявки у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 12.03.2003 р. ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений секретарем Дружбівської сільської ради. Відповідно до умов якого, на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 належні йому земельний і майновий пай в СВК "Діброва" Радивилівського району Рівненської області і грошові вклади в "Ощадбанку" (а.с. 15).

Відповідно до інформації про реєстрацію у Спадковому реєстрі, вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі 31.05.2006 р. №39867222 (а.с. 7).

Відповідно до довідки виданої Дружбівською старостинського округу №494 від 18.09.2025 р. ОСОБА_3 у 2003 р. зареєстрований і проживав один у АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в окрузі Олбані США (а.с. 10-13).

24.10.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, приватним нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 9).

Судом встановлено, що відповідно до інформації приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу № 45-01/16 від 14.03.2026 р. та №109/01-16 від 23.03.2026 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 44, 45).

В матеріалах справи міститься копія державного акту серії РВ № 031000 виданого на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,48 га на території Дружбівської сільської ради Радивилівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17).

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, зазначив, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, оскільки він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я, а тому не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 сплинув 10.06.2016 р., а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 24.10.2025 р.

Суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок хвороби та поганого стану здоров`я він не міг своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Доводи позивача про те, що про наявність заповіту йому відомо не було і про його існування стало відомо після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд вважає достовірними, оскільки підтверджені фактичними обставинами справи.

Встановивши, що позивач був необізнаним про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини.

Суд зазначає, що спадщина після смерті ОСОБА_3 ніким не прийнята, в матеріалах справи відсутні докази про наявність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: розумності, добросовісності, справедливості та враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, а тому позовну заяву, слід задовільнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ..

Судові витрати залишити за позивачем, з огляду на те, що спір виник внаслідок дій позивача.

Керуючись ст. ст. 211, 263-266, 268, 272 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити.

Визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Радивилівська міська рада Дубенського району (35500,Рівненська обл.,Дубенський р-н,м.Радивилів, вул.І.Франка, 1, )

Повний текст рішення виготовлений 24.03.2026 р.

Суддя А.О. Сільман