Провадження № 2-з/205/334/26
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 лютого 2026 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г. В.,

за участю секретаря судового засідання Копич В.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

23 лютого 2026 року позивач ТОВ «Управбуд «Західний», в особі директора Жук А. Є., подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просили суд з метою забезпечення позовних вимог накласти арешт на грошові кошти в межах суми 232 080,60 грн., які належать ОСОБА_1 та перебувають на всіх його рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах України (зокрема рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ), а також на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , площею 65,6 кв.м. та нежитлові приміщення №32 та АДРЕСА_2 .

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою у розмірі 212 951,09 грн. Станом на теперішній час відповідач не вжив жодних дій для погашення заборгованості, не запропонував варіанти розрахунку, не звернувся до позивача з пропозицією про укладення договору реструктуризації боргу та ухиляється від комунікації. Представник відповідача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, що також свідчить про затягування судового процесу та наявність ризиків утруднення виконання майбутнього рішення суду. Крім того, існує вірогідність відчуження ним майна через фіктивні угоди (дарування, продаж за заниженими цінами). Для уникнення виконання рішення суду. Вважають, що вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на активи відповідача в межах заявлених позовних вимог є необхідним для забезпечення ефективного виконання рішення суду в майбутньому та запобігання фінансовим втратам позивача. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даною заявою.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2026 року, вказану заяву було розподілено головуючому судді Дорошенко Г.В. та передано судді канцелярією суду 24.02.2026 року.

Згідно з частиною 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має врахувати на скільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під забезпеченням позову слід розуміти обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволенню вимог позивача (заявника), вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Отже, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Верховного суду від 12 січня 2022 року у справі №568/525/21).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Відповідно до ч. ч. 6-8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Розмір заявлених позовних вимог визначено у сумі 212 951,09 грн., що є доволі значною суму заборгованості, при цьому у разі ухвалення рішення суду в майбутньому про задоволення заявлених позовних вимог, та відсутності у відповідача майна на яке може бути звернуто стягнення, внаслідок недобросовісних дій відповідача, може значно ускладнити виконання судового рішення в майбутньому, що є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову у виді арешту.

В той же час, враховуючи ціну позову, виходячи з принципу співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, суд вважає за доцільне в рамках забезпечення позову накласти арешт лише на частину нерухомого майна, яке належить відповідачу на праві приватної власності, а саме нежитлові приміщення, що буде гарантувати виконання судового рішення в майбутньому та забезпечить справедливий баланс інтересів позивача та відповідача, а також не створить непомірного тягаря для відповідача.

Накладення арешту на квартиру та грошові кошти відповідача, у даному випадку суд вважає недоцільним.

Право власності відповідача на вказані вище об`єкти нерухомості нежитлові приміщення №35 та №32, за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджено відповіддю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2384310 від 25.02.2026.

Крім того, суд враховує і той факт, що накладення арешту на нежитлові приміщення об`єктивно не перешкодить здійсненню діяльності відповідача, який є фізичною особою-підприємцем. Такі вжиті судом заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування майном.

В той же час, забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна відповідача гарантує фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому, вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна не виключають їх використання, а тому додаткових обмежень, крім неможливості його відчуження та розпорядження для відповідача не існує.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що такий захід забезпечення позову є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача та виключить можливість обмеження прав відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява позивача ТОВ «Управбуд «Західний» підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна, належного відповідачу.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 157, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення загальною площею 287,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , приміщення 32,35, яке складається з: нежитлового приміщення №35 в підвалі житлового будинку літ. А-3, загальною площею 131,2 кв.м., та нежитлового приміщення №32 на І-му поверсі, загальною площею 156,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Застосувати вказаний захід забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (), за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, б. 58, кабінет 213, ел. адреса: - для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку ст. 158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Дорошенко