УХВАЛА

про забезпечення позову

24.02.2026

Справа № 522/2267/26

Провадження № 2-з/522/133/26

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянув заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявники просять накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити її відчуження. Необхідність забезпечення позову пояснюють тим, що до вирішення майбутнього спору по суті існує ризик відчуження квартири на користь третіх осіб.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами процесуального закону.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також у питаннях забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й відповідача, інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Крім того, згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявники звертаючись до суду з цією заявою вказують на те, що предметом майбутнього позову буде відновлення їх спадкових прав на квартиру ( АДРЕСА_1 ). Отже, обраний заявниками вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на цю квартиру не призведе до надмірного обмеження майнових прав відповідача та, зважаючи на предмет майбутнього позову, є співмірним із майбутніми позовними вимогами.

Заявники довели, що наразі є наявність підстав вважати, що не застосування вказаного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення майбутнього позову, через потенційну можливість відповідача відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб.

Для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі, якщо таке буде прийняте на користь майбутнього позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру.

Щодо забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, то Верховний Суд у своїй постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 Верховний Суд роз`яснив, що: арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна; заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд також звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

В зв`язку з чим, враховуючи, що мета забезпечення майбутнього позову в цьому випадку досягається арештом майна, вжиття аналогічних заходів забезпечення не вимагається, а тому в частині заяви про заборону відчуження квартири суд відмовляє.

Згідно з ч.1, 5 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи, що арешт майна не передбачає вилучення цього майна з володіння та користування особою, судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), що належить на праві власності ОСОБА_3 .

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

У разі неподання заявником позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ярема Х.С.