ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7897/25

Провадження № 22-ц/820/518/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

за участю прокурора Ленчика В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2025 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, третя особа: Хмельницька обласна прокуратура про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди станом на 01.01.2022 року в розмірі 10000000 грн. та з аналогічним позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди станом на 01.01.2024 року в розмірі 20000000 грн.

ОСОБА_1 зазначив, що протягом 2010-2015 років щодо нього як керівника ряду суб`єктів господарювання здійснювалося кримінальне провадження.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження про обвинувачення позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК України), закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні цих кримінальних правопорушень у суді та вичерпанням можливості їх отримати, запобіжний захід скасовано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року стягнуто з Державного бюджету України на його користь 300 000 грн моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17 визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування позивачу втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування, та зобов`язано прокуратуру Хмельницької області в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», прийняти таку постанову.

На виконання цього рішення суду 14 січня 2019 року прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, якою відмовила позивачу у відшкодуванні шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №560/257/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року, вказану постанову було скасовано. Водночас адміністративний суд зобов`язав уповноважену особу Прокуратури Хмельницької області прийняти передбачену частиною першою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками правопорушень передбачених частиною 2 статті 212 та частиною другою статті 366 КК України.

Станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2024 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №560/257/20 не виконане.

Внаслідок неприйняття прокуратурою Хмельницької області постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду, позивачеві завдано моральну шкоду. Зокрема, він зазнав душевних страждань і немайнових втрат, вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. З урахуванням характеру правопорушення та глибини душевних страждань розмір завданої позивачу моральної шкоди склав в загальному розмірі 30 000 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з держави Україна на свою користь 30 000 000 грн моральної шкоди, завданої навмисним тривалим невиконанням рішення суду (справа №560/257/20) щодо прийняття постанови «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» станом на 1 січня 2022 року та 01 січня 2024 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року цивільна справа №686/7932/25 та цивільна справа №686/7897/25 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України об`єднана в одне провадження, присвоєно номер справі 686/7897/25.

Протокольною ухвалою суду від 05.05.2025 року залучено як третю особу Хмельницьку обласну прокуратуру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави за завдані йому збитки. Зокрема, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження причинно- наслідкового зв`язку між процесуальними рішеннями прокуратури та негативним наслідками для нього у зв`язку з цими рішеннями. Також у справі відсутні докази щодо заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди та її розміру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави за завдані йому збитки, підтверджується належними та допустимими доказами, а Міністерство юстиції України вправі здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову. Також суд порушив порядок проведення підготовчого засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Позивачем не доведена протиправна поведінка Міністерства юстиції України, в результаті чого правові підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 12.02.2026 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 12.02.2026 року.

Представник третьої особи, прокурор Ленчик В.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайоного суду від 05 листопада 2013 року, залишеним у цій частині без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, позивача за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч.1 ст.366 КК України із звільненням, на підставі ч.5 ст.74 КК України від покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч.1 ст.366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування, запобіжний захід залишено без змін.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, скасовано запобіжний захід.

Ухвалою від 10 січня 2017 року по справі 686/2708/17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 року у справі №686/2708/17 на користь ОСОБА_1 стягнуто з державного бюджету 300 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі № 822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, від 08 листопада 2017 року, якою відмовлено у відшкодуванні ОСОБА_1 шкоди, завданої йому діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, оскільки досудове розслідування проводило Слідче управління фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області.

01 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого 31 жовтня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом, яким зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області винести постанову про відшкодування заподіяної ОСОБА_1 шкоди. 17 вересня 2018 року, беручи до уваги наявну постанову прокурора від 08 листопада 2017 року вказане виконавче провадження № 56898637 з виконання боржником виконавчого листа № 822/1816/17 виданого 31 жовтня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом, закрито.

Постановою від 25 жовтня 2018 року у справі № 2240/3246/18 Хмельницького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2018 року.

Постановою від 21 листопада 2018 року у справі № 2240/3246/18, Сьомого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення від 25 жовтня 2018 року Хмельницького окружного адміністративного суду, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця від 17 вересня 2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання, постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року. Постановою від 05 грудня 2018 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження. Вимогою від 22 грудня 2018 року державним виконавцем зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист № 822/1816/17 від 31.10.2017, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом, протягом десяти робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання.

Постановою прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 14.01.2019 відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_1 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №560/257/20 постанова прокуратури Хмельницької області від 14 січня 2019 року визнана протиправною та скасована. Водночас адміністративний суд зобов`язав уповноважену особу Прокуратури Хмельницької області прийняти передбачену частиною першою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками правопорушень передбачених частиною 2 статті 212 та частиною другою статті 366 КК України.

31 березня 2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 коп.

Однак, на підставі рішень судів, а саме, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року у справі № 686/2708/17 на користь ОСОБА_1 стягнуто з державного бюджету 300 тис. грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2020 у справі №686/1049/18 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2018 року та постановлене нове судове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 21324,41 гри. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомога.

Сума коштів у розмірі 49324,41 грн. зарахована на банківську картку ОСОБА_1 30 червня 2022 року.

Так, статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як передбачено частиною першою статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі, внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі, внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).

Зібрані докази вказують на те, що постановою прокуратури Хмельницької області від 14.01.2019 відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_1 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №560/257/20 постанова прокуратури Хмельницької області від 14 січня 2019 року визнана протиправною та скасована.

31 березня 2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 коп.

ОСОБА_1 оскаржив цю постанову до суду, внаслідок чого постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі №686/19620/22 її скасовано. Водночас апеляційний суд зобов`язав Хмельницьку обласну прокуратуру повторно розглянути звернення позивача з приводу відшкодування шкоди у виді втраченого заробітку та інших грошових доходів у порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

У справі відсутні дані про виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі №686/19620/22.

За приписами ч.2 статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє законне право на відшкодування йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які передбачені пунктом 1 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір.

Крім того, чинним законодавством, а саме нормами ЦПК України, передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом звернення до суду, яке позивачем було реалізовано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності Держави Україна перед ним за завдані збитки, тому позов є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, є помилковими.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для задоволення позову, а посилання ОСОБА_1 на різну судову практику Верховного Суду у цій категорії справ є безпідставними, оскільки для доведення позову про відшкодування шкоди позивач має довести наявність складових цивільно-правової відповідальності і у кожній конкретній справі процес доказування, а отже і правозастосування буде різним.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо здійснення представництва інтересів держави в суді апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи, а також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до частини першої статті 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

В силу статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 176 ЦК України юридичні особи, створені державою, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад.

Із положень частини четвертої статті 58 ЦПК України слідує, що держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади), або через представника.

Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органами державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяно шкоду. Водночас, залучення або ж незалучення до судового вирішення спору такого органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не орган державної влади, який порушив права чи інтереси позивача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц і від 25 березня 2020 року у справі №641/8857/17).

Римський А.В. визначив Міністерство юстиції України як представника інтересів держави у спірних правовідносинах. Суд першої інстанції прийняв таке представництво, хоча вправі був із власної ініціативи залучити до участі у справі інший орган державної влади в межах його компетенції.

Відтак, залучення чи незалучення відповідного органу державної влади до участі у справі (яким могли бути як прокуратура Хмельницької області) не змінює особу відповідача, яким є держава.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2026 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк