Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1422/25
Провадження № 2/528/98/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2026 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без фіксації технічними засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м.), «Б» - сараю; «В» - вбиральні, №1 огорожі, №2 водоколонки.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до виписки з погосподарських книг по Рудківському старостинському округу від 07.05.2025 року № 18.11-09/46 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року була зареєстрована та проживала голова домогосподарства, баба позивача по лінії батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, син голови домогосподарства, батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невістка голови двору, мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області батько позивача ОСОБА_4 помер. На час смерті ОСОБА_4 на праві власності належала 1/3 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 52,9 кв. м, житловою площею - 27,5 кв. м), «Б» - сараю; «В» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 водоколонки. За час свого життя ОСОБА_4 заповіту не склав.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину є син спадкодавця, позивач у справі ОСОБА_1 та дочка спадкодавця, відповідач у справі ОСОБА_2 , яка не бажає оформляти на своє ім`я частину вищевказаного спадкового будинку, яка належала її батькові. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 (мати позивача) та його мати, ОСОБА_3 (баба позивача по лінії батька) відмовились від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 баба позивача ОСОБА_3 померла. На час смерті вона мала у власності 1/3 частину вищевказаного житлового будинку. За час свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму внуку, позивачу ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті своєї баби. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після ОСОБА_3 немає.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Рудка Лубенського району Полтавської області мати позивача ОСОБА_5 померла. На час смерті вона мала у власності 1/3 частину вищевказаного житлового будинку. За час свого життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , які прийняли спадщину є син спадкодавця, позивач у справі ОСОБА_1 та дочка спадкодавця, відповідач у справі ОСОБА_2 , яка не бажає оформляти на своє ім`я частину вищевказаного спадкового будинку, яка належала її матері та підписала разом з позивачем договір про розподіл спадщини.

З метою переоформлення спадщини, позивач, як спадкоємець за законом першої черги після смерті своїх батька та матері, як спадкоємець за заповітом після смерті своєї баби звернувся до Лубенської державної нотаріальної контори. Втім, у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказаний будинок нотаріус йому відмовила. Свої дії мотивували тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З метою захисту свої спадкових прав позивач вимушений був звернутись до суду.

25 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Лубенської державної нотаріальної контори (адреса: 37502, м. Лубни, Полтавська область, пл. Вокзальна, 7) копії спадкових справ відкритих після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ); із Полтавського обласного державного нотаріального архіву (адреса: 36011, Полтавська область, м. Полтава, вул. Шевченка, буд.13) копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. 32-34).

03.12.2025 року на виконання ухвали суду від 25.11.2025 року із Лубенської ДНК до суду надійшли копії спадкових справ відкритих після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ) (а.с. 41-148).

12.12.2025 року на виконання ухвали суду від 25.11.2025 року із Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшов лист з проханням уточнити повне прізвище, ім`я та по батькові померлої особи, оскільки облік спадкових справ ведеться виключно із зазначенням повних ідентифікаційних даних, а тому для пошуку спадкової справи необхідно надати більш детальну інформацію (а.с. 155).

Ухвалою судді від 16.12.2025 витребувано із Полтавського обласного державного нотаріального архіву (місцезнаходження: 36011, Полтавська область, місто Полтава, вул. Шевченка, буд. 13) належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що відкривалась Гребінківською державною нотаріальною конторою, розгляд справи відкладено на 26.01.2026 о 10-30 год (а.с. 158-160).

30.12.2025 року на виконання ухвали суду від 16.12.2025 року із Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), заведена 21.03.2007 Гребінківською ДНК (а.с. 169-191).

Ухвалою суду від 26.01.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 11 лютого 2026 року на 13 год. 00 хв. (а.с. 193-195).

11.02.2026 року позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подано заяву про проведення засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягають.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, натомість до суду подала заяву про визнання позову в повному обсязі та просила провести засідання без її участі (а.с. 149-151).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.10.2006 року, виданим Рудківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 13 від 12.10.2006 року (а.с. 10 зворот).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.04.1956 року, виданим Гребінківським райбюро ЗАГС, актовий запис № 4, ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 09 зворот).

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_4 , виданим 15.08.1964 року Березівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 22 (а.с. 09 зворот, 10).

Відповідно до виписки з погосподарських книг по Рудківському старостинському округу від 07.05.2025 року № 18.11-09/46 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року була зареєстрована та проживала голова домогосподарства, баба позивача по лінії батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син голови домогосподарства, батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невістка голови двору, мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживали та були зареєстровані станом на 15.04.1991 року три особи, які не менше трьох років до 15.04.1991 року приймали участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратили право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/3 частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.11-09/66 від 28.08.2025 року, виданої в.о. старости Рудківського старостинського округу Марченко С., ОСОБА_4 на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину є син спадкодавця, позивач у справі ОСОБА_1 та дочка спадкодавця, відповідач у справі ОСОБА_2 , яка не бажає оформляти на своє ім`я частину вищевказаного спадкового будинку, яка належала її батькові. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 (мати позивача) та його мати, ОСОБА_3 (баба позивача по лінії батька) відмовились від прийняття спадщини (а.с. 169-191).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 18.10.2008 року, виданим Рудківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 12 (а.с. 12).

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.11-09/65 від 28.08.2025 року, виданої в.о. старости Рудківського старостинського округу Марченко С., ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з невісткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 16 зворот).

Згідно матеріалів спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадщину за заповітом прийняв її онук: ОСОБА_1 (а.с. 13, 42-67).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 03.03.2025 року, виданим Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради, актовий запис про смерть № 65 (а.с. 14).

З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.11-09/64 від 28.08.2025 року, виданої в.о. старости Рудківського старостинського округу Марченко С., ОСОБА_5 на час смерті була зареєстрована та проживала сама за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , які прийняли спадщину є син спадкодавця, позивач у справі ОСОБА_1 та дочка спадкодавця, відповідач у справі ОСОБА_2 , яка не бажає оформляти на своє ім`я частину вищевказаного спадкового будинку, яка належала її матері та підписала разом з позивачем договір про розподіл спадщини (а.с. 15, 168-147).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 13.05.2025 року проведено технічну інвентаризацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна (а.с. 20-26).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 860 від 15.05.2025 року, станом на 31.12.2012 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с. 23 зворот).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташується за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 39565,00 грн (а.с. 24-26).

Судом встановлено, що згідно відмови у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2025 року, яка видана державним нотаріусом Іщенко Г.К. Лубенської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів на спадковий будинок (а.с. 27).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Вказаний житловий будинок за змістом ст. 381 ЦК України є садибою, тобто комплексом житлових, господарських, гаражних, паркових та інших будівель, які становлять єдину господарсько-архітектурну цілісність.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків:

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17.

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». А до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35/18/1).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на нерухоме майно та право позивача на спадщину за законом таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м.), «Б» - сараю; «В» - вбиральні, №1 огорожі, №2 водоколонки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 21.02.2026 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2026 року.

Суддя М. О. Вітківський