Номер провадження: 22-з/813/157/26
Справа № 500/2395/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

розглянувши заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2026 року, 18 лютого 2026 року, 19 лютого, 21 лютого 2026 року, які надійшли до суду апеляційної інстанції 18 лютого, 18 лютого, 19 лютого, 23 лютого, відповідно, про забезпечення позову у справі ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», Селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ягунов Дмитро Вікторович, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2025 року,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_8 , а також Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Злагода» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Селянського (фермерського) господарства (далі СФГ) «Чебана Петра Григорійовича», СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2025 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду від 26.05.2025 року, ТОВ «ЗЛАГОДА», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ягунов Д.В., подали апеляційні скарги.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 01.07.2025 року та від 11.07.2025 року у справі були відкриті апеляційні провадження (т.70, а.с.119, 169).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.10.2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЗЛАГОДА» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2025 року (т.71, а.с.72).

Справу було призначено до розгляду на 03.02.2026 року, на 15 год.00 хв., після чого у справі була оголошена перерва до 19.03.2026 року, до 11 год. 00 хв.

Крім того, ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову були розглянуті колегією суддів.

17 лютого 2026 року та 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», звернулася до Одеського апеляційного суду з заявами про забезпечення позову, в яких також ставить питання про звільнення її від сплати судового збору в силу того, що необхідність вищезазначеної заяви виникла через неналежне виконання судом обов`язку щодо забезпечення позову постановою від 27 лютого 2025 року, що призвело до знищення предмета спору, а також через її жебракування та голодування через арешт її пенсії внаслідок дій відповідачів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору. Заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 17 лютого 2026 року та від 18 лютого 2026 року було залишено без руху (т.84, а.с.172-173).

22 лютого 2026 року, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року подано клопотання про долучення доказів, до якої додана квитанція про сплату судового збору в сумі 1070 грн.

Таким чином, заявником усунено недоліки 2-х заяв про забезпечення позову.

19 лютого та 21 лютого 2026 року, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», від ОСОБА_1 знову надійшли заяви про забезпечення позову, які є ідентичними з вищезазначеними заявами від 17 лютого 2026 року та від 18 лютого 2026 року, в якій остання, зокрема, просить забезпечити позов, а саме:

- накласти арешт на рештки так званого «порому « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (порому НОМЕР_1 ), які були приварені до іншого невідомого судна і становлять незаконну гідротехнічну споруду, розташовану в районі с. Кислиця Саф`янівської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області.

- заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії з вказаними рештками порому « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( НОМЕР_1 ) та незаконною гідротехнічною спорудою, включаючи, але не обмежуючись: 1) використання (експлуатацію); 2) відчуження; 3) перереєстрацію; 4) подальше знищення, пошкодження або зміну; 5) переміщення, транспортування, ремонтування або реконструкцію.

Вирішуючи багаточисленні заяви ОСОБА_1 , в частині накладення арешту на рештки так званого «порому « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (порому НОМЕР_1 ), для запобігання їх знищення, пошкодження або приховування відповідачами; заборони вчиняти відповідачам будь-які дії з пором НОМЕР_1 , включаючи його використання, відчуження, переобладнання або знищення до завершення розгляду справи, колегія суддів виходить із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на пором НОМЕР_1 (пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року (т.81, а.с.28-29), ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року (т.80, а.с.84-85), ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року (т.80, а.с.91-95), ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року (т.80, а.с.96-97), ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 року (т.80, а.с.99-101), постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2025 року (т.80, а.с.156-159), а тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави вважати, що для запобігання знищення, пошкодження або приховування відповідачами порому НОМЕР_1 , заборони вчиняти відповідачам будь-які дії з ним, включаючи його використання, відчуження, переобладнання або знищення до завершення розгляду справи.

З цих підстав, в задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Що стосується вимог заявників про накладення арешту на пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який було знищено, змінено, з решток якого створено незаконну гідротехнічну споруду, колегія суддів виходить із того, що матеріали справи не мають достатньо доказів того, що на даний час пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було знищено, змінено, та з решток якого створено незаконну гідротехнічну споруду.

Слід зауважити, що невиконання ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року не може вирішуватися шляхом подання нової заяви про забезпечення позову, оскільки невиконання судових рішень, у тому числі про забезпечення позову, не можуть вирішуватися при вирішенні питань щодо забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 від 17 лютого 2026 року, 18 лютого 2026 року 19 лютого 2026, та 21 лютого 2026 року про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_1 від 17 лютого 2026 року, 18 лютого 2026 року, 19 лютого2026 року, 21 лютого 2026 року про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький