Справа № 694/2871/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"24" лютого 2026 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», третя особа ТОВ «ФК «Арагон» про визнання кредитного договору неукладеним, визнання відсутності заборгованості та стягнення моральної шкоди,

встановила:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», представник позивача Юхименко Юрій Юрійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13.10.2025 через «Електронний суд» ОСОБА_1 подала зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», третя особа ТОВ «ФК «Арагон» про визнання кредитного договору неукладеним, визнання відсутності заборгованості та стягнення моральної шкоди (справа 694/2871/25, провадження 2/694/1434/25).

Дослідивши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 цього Кодексу.

Однак, зустрічний позов подано з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу .

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто розмір судового збору становить 968,96 грн - за одну вимогу.

Позивачем ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві заявлено три позовні вимоги, у тому числі вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Перша вимога щодо визнання договору неукладеним є основною, немайнового характеру, вимога щодо визнання відсутності заборгованості є похідною.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2024 року встановлено у розмірі 3028 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000, 00 грн.

Із урахуванням наведеного, для усунення вказаних недоліків позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви відсутні, а тому останній необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, у встановленому порядку за реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Звенигор/22030101,

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566

- Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

- Код банку отримувача (МФО): 899998,

- Рахунок отримувача: UA0023735,

- Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху як неналежно оформлену, а відповідач повинен в 10ти-денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Керуючись ст.ст.175,177,185,258,260,261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», третя особа ТОВ «ФК «Арагон» про визнання кредитного договору неукладеним, визнання відсутності заборгованості та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю.Смовж