Провадження 2/127/3233/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М. М. ,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_2 , ректора Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання результатів конкурсу незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/16183/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Національного агентства з питань запобігання корупції, Лісової (Куц) Богдани Олександрівни, ректора Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання результатів конкурсу незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

19.02.2026 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшла заява про повторний відвід судді Сичука М.М. від участі в розгляді цивільної справи № 127/16183/25 яка, за твердженням заявника, ґрунтується на нових обставинах, що стали відомі після розгляду попередньої заяви.

У повторній заяві позивач зазначає, що під час судового засідання 02.02.2026 суддею було повідомлено про наявність у матеріалах справи документів, поданих відповідачем. Разом з тим, згідно з відповіддю керівника апарату суду від 04.02.2026, відповідні документи були технічно прикріплені до електронної судової справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) лише 04.02.2026.

На думку заявника, вказана обставина свідчить про невідповідність між фактичним станом матеріалів справи на момент судового засідання та інформацією, озвученою суддею, що породжує сумнів у неупередженості останнього.

Крім того, позивач вказує, що ухвали суду від 01.12.2025 та 16.01.2026 про витребування доказів, на його переконання, відповідачем належним чином не виконані, однак суддею не вжито заходів процесуального примусу, передбачених цивільним процесуальним законодавством. Заявник розцінює це як прояв вибіркового підходу до оцінки поведінки сторін.

Також у заяві зазначено, що під час судового засідання суддя нібито надавав представнику відповідача роз`яснення щодо порядку подання документів через ЄСІТС та можливості їх врахування судом, що, на переконання позивача, створює враження сприяння відповідачу у реалізації його процесуальних прав.

Окремо позивач наголошує, що відсутність окремих документів у відкритій для ознайомлення електронній справі, а також їх відсутність у паперових матеріалах справи на момент ознайомлення, на його думку, обмежила можливість належним чином підготуватися до судового засідання та надати аргументовані заперечення.

Заявник вважає, що сукупність наведених обставин: невідповідність відображення документів у ЄСІТС, невжиття заходів процесуального впливу до відповідача, а також процесуальна поведінка судді під час засідання формує об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді та порушує принцип рівності сторін.

Посилаючись на положення статті 36 ЦПК України, заявник просить задовольнити заяву про відвід судді Сичука М.М. та передати матеріали справи для повторного автоматизованого розподілу між суддями відповідно до вимог процесуального закону.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заяву про відвід у повному обсязі.

Представник Національного агентства з питань запобігання корупції при вирішенні заяви поклалась на думку суду.

Представники відповідача та третіх осіб заперечили проти її задоволення, вказуючи на відсутність передбачених законом підстав для відводу.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, вислухавши думку представників, встановив, що факт технічного відображення документів у системі ЄСІТС не впливає на допустимість доказу та не може створювати сумнів у безсторонності судді. Процесуальні роз`яснення 02.02.2026 стосувалися наявних паперових матеріалів справи і не свідчать про упередженість.

Суд наголошує, що згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу, якщо існують підстави, що ставлять під сумнів його неупередженість або об`єктивність. Однак у поданій заяві не наведено жодних об`єктивних фактів, що підтверджують упередженість чи зацікавленість судді. Доводи заявника фактично зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями судді, оцінкою ним поведінки сторін та організацією судового процесу.

Суд звертає увагу на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ (справи «Biluha v. Ukraine», «De Cubber v. Belgium», «Delcourt v. Belgium», «Tocono and Profesorii Prometeisti v. Moldova»), відповідно до якої сумнів сторони у безсторонності суду може бути підставою для задоволення заяви про відвід судді, навіть якщо об`єктивних доказів упередженості не надано, для забезпечення права на справедливий суд.

Згідно ч.ч.1, 2, 3ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Ч. 8 ст. 40 ЦПК України вказує, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема він: брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що виключають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд вважає, що заява про відвід судді Сичука М.М. не містить будь-яких обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами щодо упередженості або необ`єктивності судді Сичука М.М. під час розгляду цивільної справи, дії судді, жодним чином не свідчать про його упередженість чи зацікавленість, а свідчать виключно про незгоду відповідача з процесуальним рішенням судді. Тобто, доводи відповідача зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді. При цьому, доказів, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не надано.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо сумнівів заявника в об`єктивності та неупередженості судді, то суд відмічає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, судом не встановлено обставин, які б вказували на упередженість та необ`єктивність судді, а також щодо наявності підстав для відводу судді визначених ст. 36, 37 ЦПК України.

Проте, оскільки учасник справи має сумніви в неупередженості судді та висловлює недовіру цьому складу суду, суд вважає за можливе клопотання заявлене про відвід судді Сичука М.М. задовольнити з метою недопущення сумнівів в об`єктивності прийнятих судом рішень та спростування тверджень про надання переваги іншим учасникам справи.

При цьому, суд зважає на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини (зокрема, Рішення у справі Delcourt v. Belgium від 17 січня 1970 року № 2689/65, Рішення у справі Tocono and Profesorii Prometeisti v. Moldova від 26 червня 2007 року № 32263/03, а також Рішення у справі De Cubber v. Belgium від 26.10.1984 року, згідно якого правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (п. 26)).

Також суд звертає увагу, що факт технічного відображення документів у системі ЄСІТС не впливає на допустимість доказу та не може створювати сумнів у безсторонності судді. Процесуальні роз`яснення 02.02.2026 стосувалися наявних паперових матеріалів справи і не свідчать про упередженість.

Водночас суд вважає за необхідне врахувати поведінку представника позивача у справі, яка проявляється у формі постійного висловлення недовіри до суду, заперечень та клопотань щодо окремих процесуальних дій, що створює тиск на суд та підриває довіру до об`єктивності розгляду справи. Цей тиск, незалежно від того, чи є об`єктивні підстави для сумнівів у безсторонності, формує об`єктивну потребу у зміні складу суду, аби забезпечити сприйняття судового процесу як справедливого та незалежного.

Враховуючи суб`єктивне сприйняття стороною дій судді, необхідність збереження довіри до судового процесу та позицію міжнародного права, суд дійшов висновку, що є підстави задовольнити заяву про відвід судді.

Право сторін на справедливий суд закріплено у нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Отже, повторне незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав, тому заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника позивача Супрунової Тетяни Володимирівни про відвід судді Сичука М.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Національного агентства з питань запобігання корупції, Лісової (Куц) Богдани Олександрівни, ректора Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання результатів конкурсу незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншого складу суду у порядку автоматизованого розподілу відповідно до ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя