Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2945/25

Провадження № 2/126/673/2026

"12" лютого 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні вмісті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений 09.05.1993 між нею та відповідачем, зареєстрований у Осіївській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 7.

Позов мотивує тим, що 09.05.1993 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Осіївській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 7

Сторони мають двох повнолітніх дочок.

Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки та конфлікти, крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. На даний час ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено. Їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.05.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони мають двох повнолітніх дітей.

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу не надав, в судове засідання не явився, що свідчить про небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не виявила бажання змінити своє прізвище на дошлюбне.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.05.1993 року у Осіївській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 7 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " ОСОБА_3 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Рудь