Номер провадження 2-о/754/179/26
Справа № 754/2158/26
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 27-31 ЦПК у справі за заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про встановлення факту постійного сумісного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Одинець Л.П. звернулась до суду із зазначеною вище заявою, в якій просить встановити факт постійного сумісного проживання спадкоємиці ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦПК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом із тим, у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом спору у цій справі є встановлення факту постійного сумісного проживання доньки (спадкоємця) з матір`ю (спадкодавцем), а саме те, що спадкоємиця ОСОБА_1 проживала разом зі своєю померлою матір`ю (спадкодавцем) ОСОБА_3 на момент її смерті у кв. АДРЕСА_1 .

Реєстрація місця проживання спадкоємця за адресою: АДРЕСА_3 , а реєстрація місця проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 .

Тобто, просить встановити факт проживання на момент смерті по бул. Лесі Українки в м. Києві, що територіально відноситься до Печерського району.

Зокрема, метою встановлення факту є необхідність прийнятття спадщини після померлої ОСОБА_3 , відповідно майно, яке входить до складу спадку (1/18 частка житлового будинку у АДРЕСА_4 та 1/18 частка земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_5 ), територіально знаходиться у Солом`янському районі м. Києва.

Встановлення факту необхідне заявнику для забезпечення можливості реалізації прав спадкоємця.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту спільного проживання має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю

У відповідності до ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що вказану справу слід передати за на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27-31, 259-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, передати за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 19.02.2026.

Суддя О.Б. Саламон