Номер провадження 2-о/754/36/26
Справа № 754/3207/25
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2026 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Юхименко А.Є.,

представника заінтересованої особи: Михайлової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Національна поліція України, Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Флященка О.В., заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2025 було прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання по справі.

07.05.2025 на адресу суду від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Ісламова В.О. надійшла до суду заява про залучення до участі у розгляді справи належних заінтересованих осіб: Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України та виключення з кола учасників Міністерство оборони України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2025 року, було задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Ісламова В.О., виключено з кола учасників Міністерство оборони України, залучено до участі у розгляді даної справи в якості належних заінтересованих осіб: Національну поліцію України, Міністерство внутрішніх справ України та зобов`язано ОСОБА_1 надати суду належним чином оформлену оновлену заяву з зазначенням належного кола учасників у справі та надати докази направлення вказаної заяви з додатками іншим учасникам.

У судовому засіданні від 23.09.2025 року представники заінтересованих осіб зазначили суду про відсутність у них оновленої заяви, що призводить до порушення їх процесуальних прав та позбавляє можливості ознайомитись з остаточними вимогами заявниці та надати суду свої пояснення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2025 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

01.10.2025 на адресу суду від заявниці надійшла заява про усунення недоліків.

Згідно ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2025 у вказаній справі було призначено судове засідання.

10.02.2026 на адресу суду надійшло клопотання, подане уповноваженим представником Національної поліції України - Золотухіною Г.О. про залишення поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду у зв`язку з наявним спором про право. Представник зазначила, що факт, який просить встановити заявниця у своїй заяві не є безспірним та потребує доказування, що вказує на наявність спору про право. В матеріалах справи наявні пояснення заінтересованої особи ОСОБА_5 - законного представника ОСОБА_4 , поданих адвокатом Бандурченко Ю. В. в яких зацікавлена особа заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити заявнику у задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у даній справі вплине на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право, тобто встановлення факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право, що відповідно є підставою для розгляду такої заяви по суті в порядку позовного провадження. Встановлення факту проживання заявниці разом із загиблим безпосередньо вплине на права заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо обсягу та кола осіб, які мають право на соціальні гарантії, оскільки до цього кола у разі задоволення заяви буде включено і заявника. За таких умов спірні правовідносини не можуть вважатися безспірними, а їх вирішення потребує розгляду в порядку позовного провадження з належним залученням усіх заінтересованих осіб, які матимуть можливість висловити свої заперечення щодо визнання відповідного факту.

У судовому засіданні 11.02.2026 представник заявниці - адвокат Якімов В.В. проти заявленого клопотання категорично заперечував, зауважив суду, що встановлення даного факту заявниці необхідно для можливості звернутись з відповідною заявою для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_6 , а залишення поданої заяви без розгляду унеможливить дане звернення і призведе до суттєвого затягування та необхідності додаткових звернень до суду з метою вирішення даного питання.

Представник заінтересованої особи - адвокат Михайлова О.В. в судовому засідання клопотання, подане уповноваженим представником Національної поліції України про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду підтримала, зазначила суду, що встановлення даного факту судом безпосередньо вплине на права малолітнього сина загиблого - ОСОБА_4 , оскільки таким чином суттєво зменшиться розмір частки грошової компенсації, що має бути виплачена малолітній дитині, що свідчить про наявність спору про право.

Суд вислухавши пояснення учасників справи, думку з приводу поданих заяв, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність залишення даної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності (з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази) та меж судового розгляду. Також особливостями розгляду справ окремого провадження є те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб; такі справи не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди; за загальним правилом при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до викладеної позиції Великої Палати Верховного Суду визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Зокрема, Велика Палата Верховного суду наголошує, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкриті її провадження, а коли справу вже відкрито - залишає заяву без розгляду.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання просить встановити факт її спільного проживання з загиблим ОСОБА_6 однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з квітня 2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в інший спосіб заявниця позбавлена можливості встановити даний юридичний факт, а його встановлення необхідне заявниці для реалізації своїх соціально-економічних прав, зокрема отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України N 168 від 28.02.2022, як особі визначеній положеннями статей 97, 98 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_5 , існує спір щодо права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України N 168 від 28.02.2022, як особі визначеній положеннями статей 97, 98 Закону України "Про Національну поліцію", який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження шляхом звернення заявниці до суду із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність залишення вказаної заяви без розгляду, оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження було встановлено, що існує спір щодо права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України N 168 від 28.02.2022, як особі визначеній положеннями статей 97, 98 Закону України "Про Національну поліцію". Даний спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження шляхом звернення заявниці до суду із позовною заявою.

Керуючись ст..ст.293, ч.6 ст. 294, ст.ст.315, 352-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Національна поліція України, Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2026.

Суддя: Т.А.Зотько