Справа № 577/5930/25
Провадження № 2/577/92/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 січня 2026 року м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
у складі головуючого судді Потій Н.В.,
за участю секретаря Волошко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 140684,35 грн., -
І. Стислий виклад позиції сторін.
Відзив на позовну заяву не надано.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.11.2025 на 09:30 год. (а.с.57)
25 листопада 2025 року підготовче судове засідання закрито, призначено справу до розгляду (а.с.63)
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в силу вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надходив.
07.01.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до АТ «Райффайзен Банк Аваль» на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-252472540, яка підписана електронним підписом (а.с.12).
24 січня 2024 року сторонами підписано Додаток до заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди та заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №» №014-RO-82-252472540 від 24.01.2024 за яким банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою». Банк відкриває ОСОБА_1 поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах п.5 заяви-договору. З дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 122386,54 грн, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту 72 місяці, з 24.01.2024 по 24.01.2030. Процентна ставка за користування кредитом фіксована і становить 36 % річних. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 24 числа кожного календарного місяця згідно графіка (а.с.5-9).
24 січня 2024 року ОСОБА_1 надав заяву №014-RO-82-252472540 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 03.03.2023 (індивідуальна частина) (а.с.15-16).
З додатку №1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252472540, вбачається графік платежів, згідно якого відповідач 24.01.2024 отримав кредит в сумі 122386,54 грн. , термін користування кредитом 72 міс., номінальна процентна ставка річних 36%, комісія за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості 0%, страховий платіж 2386,54 грн (а.с.10-11).
ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.13-14).
Згідно виписки по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 17.06.2025 ОСОБА_1 за 24.01.2024 по 24.06.2024 має заборгованість 140684,35 (а.с. 19)
20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-67-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісний кредитор, відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за плату право грошової вимоги до боржників АТ «Райффайзен Банк Аваль», а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.21-26), що складає 848 кредитів, за якими загальний розмір заборгованості станом на 31.05.2024 складає 22811723,57 (а.с. 27,28,29).
Згідно реєстру боржників від 24.06.2024 до договору відступлення прав вимог № 114/2-67-F від 20.02.2024 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 140684,35 грн. (а.с.30-32).
29 травня 2025 року на адресу ОСОБА_1 надіслано досудову вимогу щодо сплати боргу в сумі 140684,35 грн. (а.с. 34-36).
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст. 1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
V. Оцінка суду.
Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, отримавши досудову вимогу, грошові кошти не повернув. Заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-252472540 від 24.01.2024 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з ОСОБА_1 підлягає стягненню 140684,35 грн. заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
VІ. Процесуальні витрати.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн (а.с. 4).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 3028 грн. судового збору
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023, укладений між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Титаренко В.В., (а.с.39-41,43), додаток до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 згідно якого вартість правничої допомоги складається з підготовка та подача до суду пакетів документів щодо стягнення боргу з боржника: аналіз судової практики та законодавства 400 грн. за годину, аналіз матеріалів отриманих від клієнта 400 грн. за годину, підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї - 600 грн. за годину. Виконання судових рішень та виконавчих листів 3% від фактичного стягнутої суми. Проведення заходів, направлених на врегулювання заборгованості в позасудовому порядку до моменту отримання судового рішення про стягнення заборгованості 1% від фактично сплаченої суми за замовленням Загальна вартість виконаних робіт адвокатом Титаренко В.В. складає 1400 грн. (а.с.42,45), замовлення №1417 від 27.08.2025 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 по боржнику ОСОБА_1 (а.с.44), акт виконаних робіт до замовлення №1417 на загальну суму 1400 грн. (а.с.45), платіжним дорученням від 29.08.2025 відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» сплатило адвокату Титаренко В.В. 1400 грн. (а.с.46)
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1400 грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 526, 530, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-281 352, 354, 355 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 140684,35 грн. - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ).
Суддя Н. В. Потій