Справа № 752/3419/26
Провадження № 2-о/752/211/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Машкевич К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «Ант - Лайт» про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою в порядку окремого провадження та просить :

-встановити факт ,що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_1 була звільнена з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ант Лайт» 08 вересня 2008 року;

-встановити факт відсутності у ОСОБА_1 повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ант Лайт» з 08 вересня 2008 року, а також те, що наявний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 як директора товариства не відповідає дійсності та підлягає виключенню.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Ант - Лайт» та обіймала посаду директора товариства з 12 березня 2003 оку, згідно запису №6 у трудовій книжці.

Відповідно до запису №9 в трудовій книжці 08 вересня 2008 року вона була звільнена з посади директора ТОВ «Ант - Лайт» за власним бажанням.

Разом з тим, станом на теперішній час у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань міститься запис про заявника - ОСОБА_1 , як про директора ТОВ «Ант - Лайт», що не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження у порядку окремого провадження необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом.

При цьому, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі пов`язані з управлінням юридичної особою.

З огляду на цей припис, перелік спорів, що виникають із корпоративних відносин і належать до юрисдикції господарських судів, не є вичерпним, й охоплює зокрема спори, пов`язані з управлінням юридичною особою. Стороною цих спорів не обов`язково є учасник такої особи. Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки пов`язаний із реалізацію загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір стосується управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарського суду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві. Тому доцільно зберігати єдину юрисдикційну належність спорів про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства чи члена колегіального такого органу для формування стабільної та послідовної судової практики щодо віднесення таких спорів до господарської юрисдикції.

Корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі 448/362/22 (провадження № 14-113цс22).

Із змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також наданих доказів вбачається, що 12 березня 2003 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТОВ «Ант - Лайт».

Відомості про керівника юридичної особи ТОВ «ТОВ «Ант - Лайт» внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, звернення до суду Черкай Е.О., яка просить встановити факт відсутності у неї трудових відносин із ТОВ «Ант - Лайт», в даному випадку пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. (частина п`ята статті 186 ЦПК України)

Враховуючи, що звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства в даному випадку пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві, та зі змісту заяви вбачається спір про право, а саме чи є заявник керівником товариства, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до юрисдикції господарського суду.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку відмовити у відкритті провадження у порядку окремого провадження, так як заявлені вимоги заявника оскільки віднесені до юрисдикції господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 260, 261, 294, 315, 318, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «Ант - Лайт» про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Машкевич К.В.