Справа № 191/4250/25
Провадження № 2/191/1999/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 лютого 2026 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Форощука О.В.
за участю секретаря Рибак М.П.
Представник позивача Миргородський В.П. завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав і надав згоду на заочний розгляд справи.
Представник відповідача і третьої особи в судове засіцдання не з`явилися по невідомим суду обставинам.
У зв'язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Факт належності позивачу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2025 року, виданого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, а також Витягом з Державного реєстру речових прав від 18 липня 2025 року.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
У ч.1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, а накладена на будинок заборона порушує його права на розпорядження належним йому будинком.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-
На заочне рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя О. В. Форощук