Справа №489/8260/25
УХВАЛА

про зупинення провадження по справів

23 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Від відповідачки надійшло клопотання про зупинення провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України до якої додана копії довідки № 350/305/4/97 від 22.01.2026 її перебування на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , та витягу з наказу № 266 від 21.05.2025, відповідно до якого вважається такою, що прибула та приступила до виконання військових обов`язків з відрядження з 21.05.2025 р. старший лейтенант ОСОБА_2 бойовий медик взводу охорони управління ВЧ НОМЕР_1 .

Від представника позивача адвоката Негуляєва М.А. надійшли заперечення на клопотання відповідача, відповідно до яких вважає, що надходження клопотання поштою унеможливлює визначити ким воно відправлене, клопотання мала можливість подати представник відповідачки через електронний суд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведенні на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У відповідності п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведенні на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Суд приймає до уваги правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 754/947/22, відповідно до пункту 117 якої під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Тобто, враховуючи відсутність волевиявлення відповідачки про можливість продовження розгляду справи, відсутні підстави для відмови у задоволенні її клопотання.

Суд вважає неприйнятними доводи сторони позивача щодо сумнівності подання документів саме відповідачкою, оскільки вони надійшли поштою, підпис на кожному документі відповідає підпису відповідачки на копії розписці від імені ОСОБА_3 , доданої стороною позивача до позовної заяви. Наявність у сторони представника не позбавляє її права самостійно подавати до суду будь-які заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про зупинення провадження по справі, оскільки така процесуальна дія є обов`язком, а не правом суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зупинити до припинення відносно відповідача обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання.

СуддяО. В. Ус