Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2550/25 Головуючий у 1-й інст. Літвин О.О.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/2550/25 за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №28.10.2024-100000799 від 28.10.2024 у розмірі 24 800 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 28.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №28.10.2024-100000799 (оферта), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8 000 грн., строком на 140 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Вказує, що ОСОБА_1 28.10.2024 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій картковий рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 8 000 грн., а отже акцептовано умови договору. Зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї станом на 16 березня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 24 800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., заборгованості по процентам в розмірі 11 200 грн., заборгованості по комісії в сумі 600 грн та заборгованості по неустойці в розмірі 4 000 грн. Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №28.10.2024-100000799 від 28.10.2024 в розмірі 20 800 грн та 2422,40 грн судового збору. В задоволенні вимог про стягнення суми неустойки відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та закрити провадження у справі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що їй нічого не було відомо про укладення договору №28.10.2024-100000799 від 28.10.2024. Зазначає, що 28.10.2024 їй стало відомо, що на її рахунок було зараховано 8 000 грн., які цього ж дня були зняті невідомими особами. Вказує, що 01.11.2024 вона звернулася із заявою до Звягельського відділу поліції про вчинення відносно неї шахрайських дій. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції їй не було направлено ні ухвали про відкриття провадження ні копії позовної заяви. Враховуючи вищевикладене просила скасувати рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року та закрити провадження у справі.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №28.10.2024-100000799 від 28.10.2024 з 20 800 грн до 19 200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8000 грн та заборгованість за відсотками 11 200 грн. В задоволенні позовної вимоги про стягнення комісії в сумі 1600 грн відмовлено. Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» змінено, зменшено розмір судового збору з 2422,40 грн до 1875,42 грн. Стягнуто із ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 349,73 грн сплаченого судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

30 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами. Заява обґрунтована тим, що 24.10.2024 їй стало відомо, що на її рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» були зараховані кошти в розмірі 8000,00 грн та були зняті невідомими особами. Вона звернулась до Звягельського відділу поліції з приводу шахрайських дій, працівники поліції повідомили, що розслідування припинилося, у зв`язку з тим, що не було спричинено збитків. Вказує, що 02.12.2025 було відкрито кримінальне провадження за ст. 190 ч.4 КК України, згідно витягу з Єдиного реєстру судових розслідувань, долученого до заяви. Вказана обставина є нововиявленою та не була досліджена під час розгляду справи.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №28.10.2024-100000799 від 28.10.2024 з 20 800 грн до 19 200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8000 грн та заборгованість за відсотками 11 200 грн. В задоволенні позовної вимоги про стягнення комісії в сумі 1600 грн відмовлено

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, входять до предмета доказування та можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини треба підтверджувати фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17).

У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2023 року у справі № 2-86/11 викладено висновок про те, що «нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин».

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Таким чином, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилається на наявність відкритого кримінального провадження №0000909 від 02.12.2025 року.

Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що ОСОБА_1 02 грудня 2025 року звернулась до Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. У заяві вказала, що 28.10.2024 невстановленими особами, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи коштами ОСОБА_1 у розмірі 8000,00 грн.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі висновки наведені у п.25, п.26, п.27, п.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року по справі №127/10129/17.

Із апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 - 20.10.2025 вбачається, що остання була обізнана про вчинення шахрайських дій щодо неї, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами містить аналогічні обґрунтування як і апеляційна скарга.

Окрім того, під час перегляду даної справи судом апеляційної інстанції, до ухвалення судового рішення, а саме 02.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві були відомі останній під час розгляду даної справи.

Відтак, заявником не доведено, що підстави заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обумовлені обставинами важливого та вимушеного характеру, які не були та не могли бути відомі під час розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що наведені заявником обставини, не можна кваліфікувати, як нововиявлені обставини, в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки вони не є нововиявленими, тобто такими, що не були і не могли бути відомі стороні у справі, натомість наведені заявником обставини фактично підтверджуються новими доказами, наданими на спростування позовних вимог, а не на підтвердження наявності нововиявлених обставин. Фактично заявник просить про переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи з урахуванням отриманих нових доказів, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не відноситься до нововиявленої обставини у розумінні ст. 423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Пунктом 1 частини 3 та частиною 4 статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних правових підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, у задоволенні заяви слід відмовити, а постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року залишити в силі.

Керуючись статтями 259, 268, 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с та н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року відмовити.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2026 року.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді Р.М. Борисюк

А.М. Шевчук