судді Вуїва О.В. у цивільній справі №473/1938/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки.
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, у якій просив визнати недієздатною його матір ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю 1-ої групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, хворіє на психічне захворювання, внаслідок чого не може самостійно захищати свої права, потребує постійного стороннього нагляду та догляду.
Також просив призначити його опікуном матері.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 25 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Веселий Кут Тарутінського району Одеської області. Встановлено опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Веселий Кут Тарутінського району Одеської області, призначивши її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області.

Згідно ст. 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.

При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені при обговоренні під час ухвалення судового рішення.

Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 35 ЦПК України вважаю необхідним викласти окрему думку в частині викладених у судовому рішенні висновків суду про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселий Кут Тарутінського району Одеської області.

Зокрема, я не погоджуюсь з такими висновками та вважаю, що вони зроблені без урахування усіх обставин справи, вимог закону та практики Верховного Суду, зокрема:

1.Під час розгляду справи судом було встановлено, що заявник ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та перебуває в складі Збройних Сил України.

У той же час, проходження заявником військової служби та безпосереднє виконання ним обов`язків за місцем несення служби унеможливлює фактичне виконання останнім обов`язків опікуна. Реалізація права бути опікуном недієздатної матері можлива лише за умови звільнення його з військової служби. До таких висновків неодноразово приходив Верховний Суд в аналогічних справах, зокрема у постановах від 26 червня 2024 року у справі №742/887/23, від 24 грудня 2024 року у справі №716/662/24, від 27 лютого 2025 року у справі №344/2344/24;

2.Заявником не надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження неможливості виконання обов`язків опікуна ОСОБА_2 іншими її близькими родичами. Зокрема, як встановлено в судовому засіданні, окрім заявника у ОСОБА_2 є чоловік та інший син. При цьому, як твердження заявника про те, що чоловік ОСОБА_2 (батько заявника) не може виконувати обов`язки опікуна за станом здоров`я (страждає на тяжке захворювання), так і те, що інший син ОСОБА_2 (брат заявника) не має можливості бути опікуном у зв`язку з постійним проживанням за межами території України не підтверджені жодними доказами. Однак такі обставини повинні бути належним чином доведеними та підтвердженими у справах, у яких кандидатом в опікуни є особа, яка проходить військову службу. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2025 року у справі №344/2344/24;

3.Наявне в матеріалах справи подання опікунського органу про доцільність призначення заявника опікуном ОСОБА_2 не містить належного та детального обґрунтування, є немотивованим. У той же час, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23, від 24 грудня 2024 року у справі № 716/662/24, від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 та інших неодноразово наголошувалося, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Орган опіки та піклування повинен належним чином мотивувати своє рішення щодо призначення опікуном недієздатного особи призовного віку (у тому числі військовослужбовця) з урахуванням введення на території України воєнного стану, наявності родинних зв`язків між можливим опікуном та підопічним, відносин між ними, наявності в недієздатного інших близьких родичів, які можуть виконувати функції опікуна, інші суттєві обставини.

Тому вважаю, що в цій частині заява ОСОБА_1 не підлягала задоволенню.

25 лютого 2026 року Суддя О.В. Вуїв