Справа № 331/1385/26
Провадження № 2/331/2009/2026
УХВАЛА

іменем України

23.02.2026

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Скрими В.А., подана в інтересах ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва.

Дослідивши матеріали заяви, суддею встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення заяви без руху з наступних підстав .

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Представник позивача вказує, що позивача звільнено від сплати судового збору, оскільки спір стосується захисту прав споживачів, втім, суд не погоджується з доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 майнове право (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на однокімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 .

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За пунктами 18, 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Як вбачається з положень п. 1.1 попереднього договору №ЗО.03.1.066 купівлі продажу квартири від 19.10.2020 року, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони зобов`язуються у майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Проте, позивач не звернувся до суду з вимогою про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закону України «Про захист прав споживачів», в частині звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 4ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розміри судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2026 року становить 3328,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач судовий збір за подання до суду позову про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництване сплатив.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є визнання майнового права власності на однокімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 .

Згідно попереднього договору №ЗО.03.1.066 купівлі продажу квартири від 19.10.2020 року загальна вартість квартири становитиме 737 665, 60 грн.

Таким чином, судовий збір за подання позову до суду становить 5901,32 (737665,60/100 х 0,8 (коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні позову через електронний суд).

Таким чином позивачу слід додати до позову квитанцію про сплату судового збору в сумі 5901, 32 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177, 187 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору в сумі 5901,32 грн.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Фісун