Справа № 147/2428/25
Провадження № 2/147/251/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2026 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого суддіПочкіної О.М.
із участю секретаря Бабчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 15376,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір №503337-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 24.06.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №503337-КС-001 про надання кредиту. 24.06.2024 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №503337-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2064, на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 24/06/2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір №503337-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.14462815 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 , котру Позичальник вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 503337-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 503337-КС-001 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 503337-КС-001 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 503337-КС-001 на загальну суму 2160,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором №503337-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 15376,50 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 10126,83 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2749,67 грн У зв`язку з наведеним позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №503337-КС-001 від 01.12.2025 в розмірі 15376,50 грн та судовий збір.

Ухвалою суду від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» докази, які становлять банківську таємницю.

У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено.

Сторони у судові засідання, які відбулися 23.01.2025, 20.02.2026 не з`явилися.

Позивач був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Бізнес Позика», а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судові засідання, які відбулися 02.01.2025, 05.02.2026 не з`явився. Судом вживалися заходи для повідомлення відповідача шляхом скерування судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які відповідач отримав. Відзиву та будь-яких клопотань до суду не подавав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення складено 24.02.2026, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 20.02.2026, датою ухвалення даного рішення є саме 24.02.2026 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, які, в зв`язку з розглядом та формуванням судової справи у змішаній формі, зберігаються в централізованому файловому сховищі Автоматизованої системи документообігу суду, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 24.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір №503337-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»

Відповідно до п. 2.1 договору про надання кредиту №503337-КС-001 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором кредиту та Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Також відповідно до договору про надання кредиту №503337-КС-001 сторонами визначено та погоджено наступні істотні умови: тип Кредиту: Кредит; строк кредиту: 24 тижні; процента ставка: в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1.14462815, фіксована, комісія за надання Кредиту: 750,00 грн; загальний розмір наданого Кредиту: 5 000,00 грн; строк дії Договору: до 09.12.2024; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 14807,79 грн; загальні витрати за кредитом 9807,79 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19570,22 процентів, денна процентна ставка 1,16 процентів. Дата видачі Кредиту 24.06.2024, а дата повернення Кредиту 09.12.2024.

Пунктом 3.2 договору про надання кредиту №503337-КС-001 передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Графіку платежів.

В пп. 3.2.3. договору про надання кредиту №503337-КС-001 сторони погодили Графік платежів, сторони погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.

Пунктом 3.5. договору про надання кредиту №503337-КС-001 визначено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: у першу чергу - прострочена сума Кредиту та прострочені Проценти за користування Кредитом; у другу чергу - сума Кредиту та Проценти за користування Кредитом; у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до Договору.

Підписанням договору Позичальник підтвердив, що отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця та ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір.(п. 7.3, п.7.4 договору №503337-КС-001)

На підтвердження укладення договору №503337-КС-001 від 24.06.2024 позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 24.06.2024 о 21:53:38 клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІКС та зайшов у особистий кабінет на сайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ознайомився з паспортом споживчого кредиту, з офертою товариства, здійснив акцептування умов оферти та підписав одноразовим ідентифікатором.

У відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданої на виконання ухвали суду від 23.12.2025 про витребування доказів, зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 . З долученої до відповіді виписки про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн та в період з 24.06.2024 по 13.09.2024. користувався кредитом, здійснював оплату товарів та послуг та частково здійснив погашення заборгованості за договором.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до вищевказаного договору про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024, підтверджень про перерахунок суми кредиту, виписки про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 , наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач отримав кошти шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 2.1. договору про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів, належного йому карткового рахунку.

Тобто, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит шляхом перерахуванням кредитних коштів на картковий рахунок банківської картки № НОМЕР_2 відповідача в сумі 5 000 грн, що підтверджується наведеними вище доказами.

Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованість позичальника за № НОМЕР_2 станом на 01.12.2025 становить 15376,50 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 10126,83 грн, суми прострочених платежів за комісією - 249,67 грн, що узгоджується із сумою заборгованості, яка вказана у виписці про рух коштів по картковому рахунку.

Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в установленому законом порядку був укладений Договір про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024 в електронній формі. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «UA-2064», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про надання кредиту.

Підписавши Договір про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024 виконало у повному обсязі: надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало до суду довідку про стан заборгованості за Договором про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024, з якої вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за кредитом, відсотками та комісією. Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом виникла у розмірі становить 15376.50 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн, суми прострочених платежів по відсотках - 10126.83 грн, суми прострочених платежів за комісією - 249.67 грн.

Заборгованість за відсотками згідно з розрахунком заборгованості за період з розрахована згідно встановленої п. 2.4 договору №503337-КС-001 зниженої процентної ставки за період з 24.06.2024 по 12.08.2024 в розмірі 1.14462815 та стандартної процентної ставки за період з 13.08.2024 по 09.12.2024 в розмірі 1,50000000 та становить 10126,83 грн.

Суд не приймає розраховану суму заборгованості оскільки, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п.17 розділу ІХ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, законом визначено, що до 22.04.2024 включно денна процентна ставка не може перевищувати 2,5%, з 23.04.2024 по 20.08.2024 - 1,5%, з 21.08.2024 по 27.11.2024 -1%.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зазначення в Договорі №503337-КС-001 від 10.04.2024 розміру денної процентної ставки 1.5% та розрахунку заборгованості за користування кредитними коштами в період з 21.08.2024 по 09.12.2024 не відповідають приписам Закону України «Про споживче кредитування».

У цій справі суд встановив, що кредитний договір укладений 10.04.2024, вже за чинності Закону України № 3498-IX. Денна процентна ставка впродовж всього строку кредитування становила 2,5 %, тобто і після 22.04.2024 року. Нарахування процентів на тіло кредиту за процентною ставкою 2,5 % після 22.04.2024 року призводить до виходу за межі максимальної денної процентної ставки, передбаченої пунктом 17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Суд зазначає, що стягнення процентів за користуванням кредитом в період з 21.08.2024 по 09.12.2024 в заявленому позивачем розмірі, суперечить Закону України «Про споживче кредитування» так як вони нараховані за процентною ставкою, при застосуванні якої денна процентна ставка виходить за межі максимальної ставки передбаченої пунктом 17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023року та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором про надання кредиту №503337-КС-001 від 24.06.2024 сума кредиту сума кредиту є незмінною та становить- 5000,00 грн.

Проценти за користування кредитом, нараховані кредитором за період з 24.06.2024 по 20.08.2024 в розмірі 2289,01 за зниженою процентною ставкою 1,14462815% та стандартною процентною ставкою 1,5 %, не перевищують максимальної ставки передбаченої пунктом 17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023року та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" та підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.

Відповідно за період з 21.08.2024 по 09.12.2024 стягненню підлягають проценти за користування тілом кредиту, з застосуванням денної процентної ставки 1% за 111 днів в сумі 5550,00(5000,00(тіло кредиту) *1 %*111 днів).

Відповідно, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування тілом кредиту із застосуванням денної процентної ставки, що становить 7839,01 грн.

Враховуючи, наведені розрахунки, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12839,01 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн та заборгованості по нарахованих процентах в розмірі 7839,01 грн.

Дослідивши матеріали справи, керуючись вищевказаними правовими нормами, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 5000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 7839,01 грн заборгованості за процентами, що разом складають 12839,01 грн.

Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 249,67 грн, то суд враховує наступне.

Відповідно до умов кредитного договору №503337-КС-001 від 24.06.2024 комісія за видачу кредиту становить 750,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Надання кредитних коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором є обов`язком кредитодавця і не має обумовлюватися будь-якою оплатою, оскільки це суперечить ст. 1054 ЦК України.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Крім того, відповідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» та яка діяла на момент укладення договору про споживче кредитування) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за комісію у розмірі 249,67 грн за кредитним договором №503337-КС-001 від 24.06.2024, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №20781 від 12.12.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,00 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2022,65 грн, виходячи з такого розрахунку: 12839,01 грн (розмір задоволених позовних вимог)/ 15376,50 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , заборгованість за договором №503337-КС-001 від 24.06.2024 в розмірі 12839,01 грн (дванадцять тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень одна копійка), з яких 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 7839,01 грн (сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень одна копійка) - сума прострочених платежів за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , судовий збір у розмірі 2022,65 грн (дві тисячі двадцять дві гривні шістдесят п`ять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, м. Київ, 01133, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Почкіна