ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/129/26 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 607/10735/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівниче товариство «Вітамін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про визнання дій щодо відключення постачання електричної енергії протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівниче товариство «Вітамін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про визнання дій щодо відключення постачання електричної енергії протиправними та зобов`язання вчинити дії .

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, по якій відкрито апеляційне провадження та надано строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження та заперечення щодо заявленого клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року справу призначено до розгляду на 28 січня 2025 року о 15 год 30 хв.

29.12.2025 року до Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів у справі.

Заявник просить забезпечити докази шляхом витребування від Громадської організації Садівниче товариство Вітамін документи, які слугували підставою для проведення 16 грудня 2016 року реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що пов`язані з державною реєстрацією змін до установчих документів з урахуванням норм Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в його редакції, яка діяла станом на 16 грудня 2016 року .

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач не відреагував на його прохання надати належним чином засвідчені копії вказаних документів, які стали підставою для проведення реєстраційної дії відповідачем 16.12.2016 року, пов`язаних із реєстрацією нової редакції установчих документів Громадської організації Садівниче товариство Вітамін, як громадської організації.

Зазначає, що наявна у матеріалах справи цифрокопія Статуту має ознаки підроблення та не має початку посвідчувального нотаріального напису.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, колегія суддів вважає, що її слід повернути заявнику, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Статтею 117 ЦПК України встановлені вимоги до заяви про забезпечення доказів. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 вказаної статті, у заяві про забезпечення доказів має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що слід відрізняти такі процесуальні дії як забезпечення та витребування доказів (частина четверта статті 84 ЦПК України). Із аналізу даних норм слідує, що хоча забезпечення доказів здійснюється, в тому числі й шляхом витребування доказів, водночас даний інститут цивільного процесу має відмінності від витребування доказів у порядку, встановленому статтею 84 ЦПК України.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Також, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення доказів, позивачем не зазначено, у зв`язку з чим виникла необхідність у забезпеченні доказів, зокрема що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

На підставі поданої заяви та долучених до неї документів, відсутні підстави припускати, що докази, забезпечити які просить заявник, можуть бути втрачені чи що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, заявлені вимоги та доводи на їх обґрунтування стосуються витребування доказів, а не їх забезпечення у порядку ст. 116 ЦПК України.

Самі по собі доводи заявника про те, що відповідач не надасть суду вказаний пакет документів, не є підставою забезпечення доказів.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що докази, які позивач просить забезпечити, не стосуються предмета доказування, оскільки предметом розгляду цієї справи є спір щодо відключення позивача від споживання електроенергії, а не оскарження реєстраційних дій. Вказані обставини не є предметом доказування у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статі, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 117 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне повернути заявнику заяву про забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 116, ч. 4 ст. 117 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома