1Справа № 335/1448/26 2/335/1474/2026
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Крамаренко І.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, виключення майна з опису та зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Беклеміщева О.В., до ОСОБА_2 , Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, виключення майна з опису та зняття арешту.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

У даній позовній заяві не конкретно викладено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач заявляє вимогу про виключення гаража із акту опису та скасування накладеного арешту, при цьому не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

Із змісту позову убачається, що державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника за виконавчим листом виданим Олександрівським районним судом міста Запоріжжя про конфіскацію усього належного ОСОБА_2 майна, у тому числі і на спірний гараж.

Проте, не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, та не наведено обґрунтувань у цій частині, з урахування вказаних обставин, та заявлених позовних вимог.

Водночас, позивачем не зазначено та не залучено до участі у цій справи, за викладених у позові обставин, пов`язаних із конфіскацією вказаного майна, відповідних належних сторін та/або третіх осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду, та не наведено жодних обґрунтувань з цього приводу.

При цьому, позовна заява ґрунтується на положеннях законодавства, які регулюють визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, однак вимоги з цього приводу позивачем не заявлено.

Позивач, при цьому, у своєму позові посилається на положення ст.365 ЦК України, якою передбачено право особи на частку у спільному майні, яке може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Однак, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них) позивач не зазначає наявність вищезазначених обставин в обґрунтування позовних вимог, а тому позивачем не обґрунтовано обраний спосіб захисту своїх прав.

Крім того, звертаю увагу позивача, що залучений відповідач: Дніпровський відділ ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на день подачі цього позову, змінив назву, що також необхідно врахувати у подальшому.

Вищевказані недоліки перешкоджають суду вирішити питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цій справі.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали, шляхом подання суду оновленої позовної заяви з зазначенням вищевикладених даних з наданням відповідних доказів та залученням відповідних сторін. В іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, виключення майна з опису та зняття арешту залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позову, вказаних у цій ухвалі, терміном 10 (десять) календарних днів з дня вручення (отримання) цієї ухвали судді.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Крамаренко