Справа №468/136/26
Провадження № 2/485/287/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 року м. Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Горохівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

встановив:

26 січня 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Баштанського районного суду Миколаївської обалсті з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, рік будівництва 1965, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав за відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2026 року справу передано за підсудністю до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Відповідно до пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Відповідно до п.80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 (далі- Порядок), державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В свою чергу першим і другим абзацами пункту 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Таким чином законодавством передбачено процедуру державної реєстрації права власності за померлим спадкодавцем на підставі записів з погосподарських книг, після проведення якої спадкоємець матиме можливість здійснити нотаріальне оформлення прийняття спадщини.

Так, позивачем не обґрунтовано в позові вимог, що свідчили б про наявність порушення її права на оформлення права власності в позасудовому порядку. Як слідує з матеріалів справи, позивач з метою реєстрації прав на житловий будинок за спадкодавцем з наданням документів у Порядку, передбаченому п.66 та п.80 до державного реєстратора не зверталася.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказав, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі будинки, які забудовані до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, зокрема має бути виписка із погосподарських книг про те, що будинок належав спадкодавцеві.

Однак, в матеріалах справи відсутня виписка з погосподарської книги щодо об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Крім того, позивачем не зазначено та не надано докази на підтвердження того, що на спірний будинок на час звернення до суду право власності ні за ким не зареєстроване (витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка БТІ).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177і цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачці необхідно надати строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Горохівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачці десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, які зазначені в мотивувальній частині даної ухвали.

Роз`яснити позивачці, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Квєтка