Дата документу 23.02.2026 Справа № 336/6372/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6372/25 Головуючий у суді І інстанції: Савеленко О.А.
Провадження № 22-ц/807/740/26
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Кочеткової І.В.,

Кухаря С.В.,

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року (повний текст рішеня складений 16 жовтня 2025 року) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, 23 січня 2026 року Концерн «МТМ» через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення отримано через канцелярію Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 14 січня 2026 року. Крім того, Концерн зазначає, що у зв`язку з несправною роботою серверу Концерну «МТМ», неможливістю своєчасної роботи з Електронним судом у зв`язку з перебоями в його роботі, не вдалося отримати судове рішення у справі. Вказане зумовлене в тому числі ударами ворога по енергетичній інфраструктурі України та безпосередньо по м. Запоріжжю, яке є територією можливих бойових дій. Крім того, Концерн зазначає, що має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», однак, доступ до конкретної справи має та особа, яка безпосередньо подавала позовну заяву або клопотання про надання доступу до справи. Позовну заяву в цій справи подавала юрисконсульт Маловічко М.О, яка з 27 жовтня 2025 року звільнилася з Концерну «МТМ», тому концерн дізнався про ухвалення оскаржуваного рішення тільки на початку січня 2026 року. Направлення рішення у справі через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» (надійшло до електронного суду 28 жовтня 2025 року) фактично не було отримано Концерном, оскільки вказане рішення надійшло до кабінету особи, яка не працює в Концерні «МТМ».

Проте, зазначену Концерном «МТМ» у клопотанні причину пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не можна визнати поважною з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абз. 1 ч. 6 ст. 14 ЦПК України)

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (абзац перший частини сьомої статті 14 ЦПК України).

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених у частині шостій статті 14 ЦПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22.

Так, згідно з довідкою відповідального працівника Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, документ в електронному вигляді «Рішення» від 16.10.2025 у справі № 336/6372/25 надіслано одержувачу Концерн «МТМ» в його електронний кабінет 28.10.2025 о 09:58:02 (а.с. 102).

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: -день вручення судового рішення під розписку; - день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

За твердженням скаржника, копію рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року представник концерну отримав через канцелярію Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 14 січня 2026 року.

Так, матеріали справи підтверджено, що юрисконсульт Концерну «МТМ» Ружанська М.М. отримала копію рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року на виконання заяви Концерну «МТМ» від 05 січня 2026 року (а.с. 99), однак вказана заява не містить точної дати отримання рішення.

Крім того, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів отримання саме Концерном «МТМ» рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року у цій справі 28 жовтня 2025 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 27 листопада 2025 року.

Проте, апеляційна скарга подана 23 січня 2026 року, тобто поза межами тридцятиденного строку з того моменту, коли Концерн «МТМ» отримав копію рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року в цій справі.

Отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення у паперовому вигляді на заяву від 05 січня 2026 року не спростовує факту отримання ним цього ж рішення в електронному вигляді 28 жовтня 2025 року, оскільки вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС.

Концерн «МТМ» має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», якою реалізовано функціонал автоматичного направлення сторонам у справі процесуальний документів.

У клопотанні про поновлення строку Концерн «МТМ» підтверджує наявність зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», однак, зазначає, що у зв`язку зі звільненням юрисконсульта ОСОБА_3 , яка з 27 жовтня 2025 року звільнилася з Концерну «МТМ», Концерн дізнався про ухвалення оскаржуваного рішення тільки на початку січня 2026 року. Направлення рішення у справі через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» (надійшло до електронного суду 28 жовтня 2025 року) фактично не було отримано Концерном, оскільки вказане рішення надійшло до кабінету особи, яка не працює в Концерні «МТМ».

Проте, довідкою відповідального працівника Шевченківського районного суду м. Запоріжжя підтверджено, що документ в електронному вигляді «Рішення» від 16.10.2025 у справі № 336/6372/25 надіслано одержувачу Концерн «МТМ» в його електронний кабінет 28.10.2025 о 09:58:02, що свідчить про те, що вказане рішення направлене до електронного кабінету саме Концерну «МТМ», а не його представника - юрисконсульта Маловічко М.О.

Вказане підтверджується також карткою про рух документа, в якому міститься інформація про доставку оскаржуваного рішення як до електронного кабінету представника Концерну Маловічко М.О., яка зареєстрована в системі за РНОКПП, так і до електронного кабінету Концерну «МТМ», зареєстрованого за кодом ЄДРПОУ (а.с. 83).

У клопотанні про поновлення строку Концерн також зазначає, що у зв`язку з несправною роботою серверу Концерну «МТМ», неможливістю своєчасної роботи з Електронним судом у зв`язку з перебоями в його роботі, не вдалося отримати судове рішення у справі; вказане зумовлене в тому числі ударами ворога по енергетичній інфраструктурі України та безпосередньо по м. Запоріжжю, яке є територією можливих бойових дій, однак вказану причину також не можна визнати поважною, оскільки заявник не долучив жодного доказу на підтвердження несправності роботи сервера у період терміну апеляційного оскарження, як і доказів виникнення конкретних обставин, що виникли внаслідок воєнного стану, або внаслідок ударів ворога.

Питання поважності причин неотримання повного тексту судового рішення суду першої інстанції є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі N 697/2360/21, від 14 вересня 2022 року у справі N 200/21749/17, від 25 вересня 2024 року у справі №760/19995/21-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 зазначила, що: "запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду... Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

Відповідно до вказаного, сам лише факт запровадження воєнного стану в Україні не може вважатися беззаперечною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Отже, зазначені Концерном «МТМ» у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року причини пропуску строку, апеляційний суд визнає неповажними, оскільки вони не дають підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України імперативно визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Таким чином, необхідно роз`яснити Концерну «МТМ» право подати до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року з зазначенням інших поважних причин для такого поновлення, підтвердивши їх належними доказами.

Крім того, апеляційне провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито оскільки, в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги не додано документа, що не підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки апеляційна скарга подана до суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3633,60 грн (3028 грн х 150% х 0,8).

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2021 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Разом з тим, пунктом 2 частини 4 статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З апеляційної скарги встановлено, що її подано через підсистему «Електронний суд», проте в порушення зазначеного положення, скаржник не додав до апеляційної скарги доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надати суду докази надсилання копій апеляційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Якщо ухвала постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і апелянту надати строк для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 354, ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, наведені Концерном «Міські теплові мережі» у клопотанні про поновлення строку.

Апеляційну скаргу - залишити без руху.

Надати скаржнику строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до Запорізького апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з викладенням інших поважних причин та підстав для його поновлення, документа, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3633,60 грн на вказані реквізити, а також доказів надсилання копій апеляційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: