Справа № 562/232/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Саган Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Головний державний виконавець Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Примак Костянтин Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 26134, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 28845 грн. 89 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Здолбунівському районному суду Рівненської області з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як зауважує Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 21.10.2010 у справі «Дія 97» проти України», процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (заява №19164/04, § 47).

Правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. Питання про підсудність справ позовного провадження визначається главою 2 розділу І ЦПК України. За загальним правилом, визначеним ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність справ, а саме: позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2019 року, винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Позивачем позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", яке є стягувачем у виконавчому провадженні № 66573794 з виконання спірного виконавчого напису та згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Сверстюка Євгена, 11А, офіс 605, що територіально відноситься до Дніпровського району м.Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Дніпровського районного суду міста Києва.

Отже, за загальними правилами підсудності позивач мав право звернутись з відповідним позовом до Дніпровського районного суду міста Києва, при цьому маючи законодавче право вибору, позивач обрав для звернення до суду з відповідним позовом правила підсудності, передбачені ч.12 ст.28 ЦПК України, тобто за місцем виконання спірного виконавчого напису.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання,перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Примака К.М. від 17 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66573794 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого у реєстрі за № 26134, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 28845 грн. 89 коп.

Згідно інформації про виконавче провадження № 66573794, 09 грудня 2021 року головним державним виконавцем Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Примаком К.М. винесена постанова про арешт коштів боржника та звернення стягнення на кошти боржника за місцем отримання доходів боржником у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Зак-Сервіс" () та яка направлена на виконання до вказаного підприємства за адресою: селище Локачі Володимирського району Волинської області.

За вимогами ч.3 ст.68 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису державним виконавцем вчиняються за місцем отримання доходів боржником, що відповідно до положень ст.ст.24, 68 Закону України "Про виконавче провадження" є місцем проведення виконавчих дій та, як наслідок, є місцем виконання виконавчого напису.

Згідно з пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Територіальна підсудність - компетенція із розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області; звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області; накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місцезнаходження на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області тощо) матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Здолбунівському районному суду Рівненської області.

При визначенні підсудності за вимогами позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має братися до уваги не декларативне положення закону, а конкретне місце вчинення виконавчих дій. Оскільки позивачем не зазначено та не надано суду жодних доказів того, що на території колишнього Здолбунівського району Рівненської області здійснюються будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження № 66573794 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису, справане підсудна Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса відповідно до положень ч.12 ст.28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу необхідно передати на розгляд до Локачинського районного суду Волинської області, оскільки на території селища Локачі Володимирського району Волинської області проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису № 26134, вчиненого 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 258-260, 352-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Головний державний виконавець Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Примак Костянтин Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - передати на розгляд за підсудністю до Локачинського районного суду Волинської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я