Справа № 650/7793/25
провадження № 2/650/21/26
УХВАЛА

про залишення позову без руху

01 січня 2026 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

30 грудня 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. З моменту її смерті, відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, відкрилася спадщина.

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 листопада 1991 року, виданого Виконавчим комітетом Одрадокам`янської сільської ради народних депутатів.

Позивач є сином померлої ОСОБА_2 та належить до спадкоємців першої черги за законом відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги, які б заявили свої права на спадкове майно, немає.

Позивач в установлений законом спосіб звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено з підстав відсутності державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок у відповідних органах БТІ.

При цьому наданою відповіддю КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради підтверджено, що інвентарна справа на вказаний житловий будинок відсутня у зв`язку з втратою частини архівних матеріалів внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що є обставиною, яка не залежить від волі ні спадкодавця, ні позивача.

Таким чином, наявність у спадкодавця правовстановлюючого документа, який підтверджує її право власності на житловий будинок, у поєднанні з об`єктивною неможливістю його реєстрації та відсутністю архівних матеріалів, унеможливлює оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За таких обставин між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо оформлення права власності на спадкове нерухоме майно, який відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

З огляду на наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, звернення позивача до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно є єдиним ефективним способом захисту його порушених майнових прав.

Відповідно до вимог ЦПК України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає вона вимогам, встановленим в статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Вказана процесуальна вимога забезпечує можливість суду та інших учасників процесу отримати повну інформацію про фактичні підстави позову, що є необхідним для здійснення належного судового розгляду.

У цьому зв`язку слід зазначити, що позивачем у поданій позовній заяві не наведено належного обґрунтування обставин щодо прийняття позивачем спадщини та належність його до кола спадкоємців, що є невід`ємною умовою для розгляду вимоги про визнання права власності на спадкове майно.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що позивачем у поданій позовній заяві не наведено та не підтверджено належними доказами обставин, які свідчать про його родинні відносини зі спадкодавцем.

Зокрема, у позовній заяві відсутні посилання на документи, які підтверджують факт того, що позивач є сином померлої ОСОБА_2 , зокрема свідоцтво про народження або інші належні та допустимі докази, що підтверджують родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцем. До матеріалів позовної заяви відповідні докази також не додано, що унеможливлює перевірку належності позивача до кола спадкоємців першої черги за законом.

Крім того, позивачем не обґрунтовано обставини прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця. У позовній заяві не зазначено, чи була спадщина прийнята шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, чи спадщина прийнята в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в інший передбачений законом спосіб.

Відповідні фактичні обставини, які б свідчили про прийняття позивачем спадщини, у позовній заяві не наведено, а докази на їх підтвердження до позову не додано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно, в межах обов`язкової частки, було успадковано чоловіком померлої - ОСОБА_3 , однак позивачем не залучено останнього до участі у справі як співвідповідача або третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, або не заявлено відповідних клопотань щодо з`ясування його місця проживання або місця перебування, що є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що наявність у матеріалах справи відмови нотаріуса від 21 листопада 2025 року, в якій зазначені окремі обставини щодо родинних відносин та прийняття спадщини, не є самостійним та достатнім доказом при вирішенні відповідного спору судом.

Зазначені у відмові нотаріуса обставини підлягають встановленню безпосередньо судом на підставі належних та допустимих доказів, поданих сторонами у справі, з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства України.

З огляду на викладене, подана позовна заява не відповідає вимогам пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України та потребує відповідного доопрацювання.

Одночасно суд роз`яснює, що інститут залишення позову без руху спрямований на вжиття судом заходів щодо належної реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, створення умов для ефективного захисту їх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, виправлення допущених помилок на ранній стадії розгляду справи, які в подальшому із формальних причин можуть унеможливити забезпечити своєчасний та справедливий розгляд справи.

Окремо суд зазначає, що залишення позовної заяви без руху у даній справі переслідує насамперед мету надання позивачу можливості належним чином оформити позовну заяву, зокрема уточнити виклад обставин, зібрати та подати необхідні докази, а також зазначити всі дані, передбачені статтею 175 ЦПК України.

Крім того, суд, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, одночасно вважає за необхідне звернути увагу позивача на необхідність подання оригіналу правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно.

Зазначена обставина не є підставою для залишення позовної заяви без руху, однак на неї звертається увага з метою забезпечення своєчасного, всебічного та повного розгляду справи, а також для належного з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

На підставі вищенаведених положень ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно, - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів для виправлення недоліків з дня отримання ним копії ухвали суду, яка підлягає виконанню шляхом подання позивачем до суду заяви про усунення недоліків із наведенням відповідних пояснень та обґрунтувань.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ________________ О.О. Сікора