Справа № 489/8996/25
Провадження № 2/489/428/26
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Гродновою А.М.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення,

встановив:

У листопаді 2025 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 30 569,75 грн. та судового збору.

В обґрунтування позову зазначило, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № НОМЕР_1 та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2025 року наявна заборгованість у сумі 30 569,75 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення 28 856,15 грн. та абонентської плати 1 713,60 грн. Нарахування за надані послуги відбувалось з урахуванням благоустрою помешкання на підставі рішень ММР № 385 від 26.06.1998, № 592 від 14.07.2017, № 661 від 28.07.2021 за нормою 9,10/8,94 куб.м. з розрахунку на одну людину за місяць. При цьому кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою становить 2 особи.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

24.12.2025 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заву, згідно якого вони просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилались на те, що раніше за заявою МКП «Миколаївводоканал» судом вже було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачів за вказаний період, який в подальшому було скасовано. На переконання відповідачів, це свідчить про встановлення судом наявності спору між сторонами. Крім того зазначали, що ОСОБА_1 з 2022 року має статус внутрішньо переміщеної особи, а ОСОБА_2 з 2022 року постійно проживає за межами України. Також вказували, що в кв. АДРЕСА_2 з 2022 року фактично ніхто не проживає.

05.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла зава про уточнення позовних вимог. Представник МКП «Миколаївводоканал» посилався на те, що після отримання відомостей про відсутність відповідачів за місцем реєстрації, позивачем було здійснено перерахунок заборгованості з урахуванням наданих доказів. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за надані з 01.10.2021 по 31.10.2025 послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування у сумі 22 415,14 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

05.01.2026 від представника позивача МКП «Миколаївводоканал» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зауважує на тому, що саме на споживача послу покладено обов`язок надавати інформацію щодо осіб, які фактично споживають послуги водопостачання та водовідведення. Проте в період з жовтня 2021 року по 31.10.2025 відповідачі не повідомляли МКП «Миколаївводоканал» про їх відсутність у житловому приміщенні та не надавали жодних доказів не споживання ними послуг.

26.01.2026 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких вони вказують на те, що з 2022 року фактичне проживання у квартирі за вищевказаною адресою відсутнє, а відтак фактичне споживання послуг водопостачання та водовідведення у спірний період не здійснювалось. ОСОБА_2 не є співвласницею квартири, у зв`язку з чим підстави для солідарного стягнення з неї плати за житлово-комунальні послуги є спірним.

24.03.2026 від МКП «Миколаївводоканал» на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення, в якій позивач остаточно просить суд стягнути на свою користь:

- з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 за надані послуги водопостачання та водовідведення у сумі 3 588,20 грн.;

- з ОСОБА_2 заборгованість за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 за надані послуги водопостачання та водовідведення у сумі 12 614,93 грн.;

- в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за нараховану плату за абонентське обслуговування за період з 01.02.2022 по 31.10.2025 у сумі 1 713,60 грн.

- судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2026 заява про зменшення позовних вимог прийнята судом.

25.03.2026 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких вона вказує на те, що її донька ОСОБА_2 у спірний період перебувала за кордоном, що підтверджується наданими нею письмовими доказами. При цьому навіть короткострокове перебування її на території України не свідчить про постійне проживання у квартирі та не підтверджує фактичне споживання комунальних послуг. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували системне проживання або користування житлом у спірний період.

Представник позивача МКП «Миколаївводоканал» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в суді позов визнала частково, просила долучити до матеріалів справи письмові пояснення від 25.03.2026 з додатками, а також квитанцію про сплату витрат за абонентське обслуговування в розмірі 1 713,60 грн. Окремо відповідач вказувала на те, що не визнає позовні вимог про стягнення заборгованості з її доньки ОСОБА_2 за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 в сумі 12 614,93 грн., оскільки вона не користувалась наданими позивачем послугами в зазначений період, фактично проживала за кордоном, не мала можливості виїхати за межі Держави Ізраїль, оскільки набувала у вказаній країні статус громадянина. Одо вимог про стягнення з неї боргу за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 в розмірі 3 588,20 грн. позовні вимоги визнала частково в сумі 2 843,16 грн., оскільки вважає, що за вказаний період позивачем заборгованість була нарахована приймаючи до уваги наявність двох споживачів, а не одного.

Повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів. Направлена на адресу її реєстрації судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 07.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано дві особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 22).

Відповідно до договору дарування квартири від 20.09.2000, посвідченого ПН ММНО Ніка Н.В., ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар кв. АДРЕСА_2 (а.с. 103).

За особовим рахунком споживачів з 01.02.2022 встановлена абонентська плата в розмірі 38,08 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають за вказаною адресою з лютого 2022 року. ОСОБА_1 з 2022 року має статус внутрішньо-переміщеної особи, що підтверджується Довідкою від 15.08.2023 № 4818-, Довідкою про фактичне непроживання громадян на території Миколаївської міської територіальної громади від 22.12.2025 та Актами про встановлення факту непроживання за адресою АДРЕСА_1 від 25.12.2023, 14.02.2025 та 18.12.2025 (а.с. 38, 43, 53, 54-58).

ОСОБА_2 з 06.03.2022 року постійно проживає за межами України, що підтверджується паспортом громадянина Ізраїлю, виданого 16.05.2024, Випискою з Реєстру населення від 09.12.2025, Довідкою про відсутністю судимості від 22.03.2022 та Заявою про неперебування у шлюбі від 21.03.2022, виданими Посольством України в Державі Ізраїль (а.с. 44, 45, 49).

Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення із розрахунку на двох споживачів становить 3 588,20 грн.; за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 нарахування вартості спожитих послуг було здійснено на одного споживача ОСОБА_2 , в розмірі 12 614,93 грн.; за період з 01.02.2022 по 31.10.2025 за адресою надання послуг нараховано плату за абонентське обслуговування в розмірі 1 713,60 грн.

Свої обов`язки щодо надання послуг МКП «Миколаївводоканал» виконувало в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг не виконали.

Позивач 07.02.2025 звертався до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу, у зв`язку з наявністю у відповідачів заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання, водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування. 10.02.2025 року було видано судовий наказ у справі № 489/841/25, однак за заявою боржника наказ було скасовано ухвалою суду від 26.02.2025.

Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 322 ЦК України регламентує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1 в силу ст. 316, 322 ЦК України зобов`язана сплачувати борги за послуги водопостачання та водовідведення, оскільки є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому відповідачі не сплачували вчасно та в повному розмірі вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживача ОСОБА_1 як власника квартири, до якої надавались послуги, виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги МКП «Миколаївводоканал» обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, після здійсненого позивачем перерахунку заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення період з 01.10.2021 по 25.05.2022 становить 3 588,20 грн. Враховуючи викладені положення діючого законодавства, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо вимог МКП «Миколаївводоканал» про стягнення боргу з ОСОБА_2 за період з 26.05.2022 по 31.10.2025, вони не підлягають задоволенню, оскільки остання не є власником (співвласником) квартири, до якої надавались послуги водопостачання та водовідведення, а також достовірно встановлено, що вона у вказаний період постійно проживала за кордоном та не користувалась вказаними послугами (не була споживачем).

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 плати за абонентське обслуговування за період з 01.02.2022 по 31.10.2025 в сумі 1 713,60 грн., оскільки згідно платіжної інструкції № 0.0.1 вказана заборгованість була сплачена відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі 25.03.2026.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково (20,03 %), з відповідача ОСОБА_1 на користь МКП «Миколаївводоканал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 485,21 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 у розмірі 3 588,20 грн. (три тисячі п`ятсот вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 485,21 (чотириста вісімдесят п`ять гривень 21 копійка).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», , адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25.03.2026.

Суддя Г.А. Микульшина