Провадження №: 2/336/1138/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Сенс-Банк» через свого представника - Альховську І.Б. звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №501021163 в сумі 137147,97 грн., з яких: 87669,59 грн. прострочене тіло кредиту, 49478,47 грн. відсотки за користування кредитом та сплачений при подачі позову судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 23.04.2018 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії №501021163. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 137 147,97 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку останній залишив без реагування.

Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.

05.01.2026 від представника відповідача адвоката Мазур Г.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначила, що позивач посилається на те, що 23.04.2018 між ним та відповідачем укладено угоду про надання кредиту №501021163. Мета кредиту для власних потреб. Сума кредиту 30361,25 грн. Процентна ставка 17,99% річних. Тип процентної ставки фіксований. Строк кредиту 36 місяців. Загальний розмір заборгованості розрахований позивачем станом на 23.09.2025 в сумі 137147,97 грн. без деталізації за кожною із складових. Проте з його змісту видно, що відповідачу щомісячно нараховувались та списувались гроші за овердрафт (несанкціонована заборгованість) в розмірі 78688,66 грн. При цьому, умовами угоди не передбачено застосування до позичника платежів у вигляді овердрафту, його розмір, умови застосування. Тому, нараховані та списані грошові кошти в розмірі 78688,33 грн. представник відповідача вважає необґрунтованими, такими, що не відповідають умовам кредитної угоди та нормам діючого законодавства. Зі змісту розрахунку, наданого позивачем видно, що відповідачу нараховувались проценти за користування позикою за невказаною ставкою за період з 23.05.2021 по 23.09.2025. За умовами угоди строк кредитування встановлений 36 місяців, дата повернення кредиту 23.04.2021. Зі спливом цього строку, тобто з 24 травня 2021 року відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю заборгованість за угодою. Таким чином, на думку представника відповідача, нарахування процентів за період з 23.05.2021 по 23.09.2025 в сумі 48734,02 грн. є необґрунтованим, оскільки здійснений поза межами строку кредитування. Щодо тіла кредиту, представник відповідача зазначає, що їй незрозуміло, яким чином заборгованість за тілом кредиту складає 87669,50 грн., якщо сума кредиту була встановлена в угоді в розмірі 30361,25 грн., а відповідно до виписку по рахунку приватного клієнта 23.04.2018 перерахування коштів за кредитним договором №501021163 від 23.04.2018 в сумі 27176,22 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем щомісячно сплачувались в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту грошові кошти. Так, в грудні 2022 року відповідачем було сплачено 35589,50 грн. в рахунок погашення тіла кредиту, що не заперечується позивачем. В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання грошових коштів в іншому розмірі ніж 27176,22 грн. За таких обставин, представник відповідача вважає, що позивачем не доведено факт отримання позики у відповідних розмірах, а відповідно і наявності заборгованості за тілом кредиту в розмірі 87669,50 грн. Посилаючись на викладені обставини, просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

03.02.2026 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в який вказано, що Анкета заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» містить частину 2 «Акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб», який містить підпис уповноваженого представника банку та позичальника. В пунктах 2.1. та 2.1.1 вказано наступне: «Підписанням цього Акцепту я, ОСОБА_1 підтверджую акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між мною та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі. Відповідно до п. 3.20 Додатку № 3 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (в редакції чинній на час укладення договору) Держатель зобов`язується у разі виникнення несанкціонованого овердрафту за будь-яким з ОСОБА_2 за виключенням Рахунку, що відкритий в рамках Зарплатного проекту, повернути Банку таку заборгованість та сплачувати проценти за користування ним у розмірі, визначеному Тарифами, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після розрахункового циклу в якому виникла відповідна заборгованість. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту по Рахункам відкритим у рамках Зарплатних проектів, Держатель зобов`язується сплачувати таку заборгованість та відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, що обліковуються Банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше 25-го числа календарного місяця наступного за місяцем в якому виникла заборгованість. Сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та нарахованих на суму несанкціонованого Овердрафту процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, вважається Банком простроченою заборгованістю. При цьому Держатель доручає Банку спрямовувати всі надходження грошових коштів на Рахунок Держателя на повернення відповідної заборгованості згідно з наступною черговістю: 1) сплата суми прострочених процентів за користування Несанкціонованим Овердрафтом, 2) сплата суми простроченого Несанкціонованого Овердрафту (у випадку наявності), 3) сплата пені за прострочений Несанкціонований Овердрафт (у випадку, якщо нарахування пені матиме місце), 4) сплата суми нарахованих процентів за користування Несанкціонованим Овердрафтом попереднього періоду, 5) сплата суми Несанкціонованого Овердрафту, 6) сплата сум інших комісій, зазначених в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору. Отже, відповідач був вільним в укладанні зазначеного договору та був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням овердрафту, з чим погодився, підписавши відповідні документи. Нарахування грошових коштів за овердрафт відповідає умовам договору, а відтак є правомірним. Також вказує, що з довідки про випущені картки, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, про видачу відповідачу 4-х карток випущених в межах Оферти на укладання угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії №501021163. Крім цього, у Виписці по рахунку за період з 23.04.2018 по 15.10.2025 зазначено номери платіжних карток за допомогою яких відповідач здійснював банківські операції, а відтак і користувався кредитними коштами, наданими банком. Також, представник позивача наголошує на тому, що кредитна картка за номером 535557*4042, яку отримав відповідач мала термін дії до 31.08.2025. Крім ліміту відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000, 00 грн та процентної ставки АТ «Альфа Банк» та відповідачем досягнуто домовленості у письмовій формі ще й щодо строку кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. В розділі IV Додатку 4 до Публічної пропозиції (в редакції чинній на час укладення договору) міститься уточнення умов щодо пролонгації, а саме зазначено, що строк дії Відновлюваної кредитної лінії становить 12 міс. з можливістю пролонгації дії Відновлювальної кредитної лінії на новий строк, але не більше закінчення строку дії платіжної картки, за умови дотримання Клієнтом умов Договору. З виписки, що долучена до матеріалів позовної заяви вбачається, що до 23.02.2022 відповідач здійснював банківські операції (покупки). Відтак, вважає посилання представника відповідача, що нарахування АТ «Сенс Банк» процентів за користування кредитом після закінчення терміну дії договору, тобто після 24 травня 2021 року суперечить вимогам законодавства є безпідставним, оскільки до 31.08.2025 відповідач мав змогу користуватися кредитною карткою, а тому і зобов`язаний був сплачувати проценти за користування кредитом. На підставі наведеного просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», на підтвердження чого у справі міститься засвідчена копія статуту.

23.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з Офертою на укладення угоди про надання кредиту №501021163 підписавши також Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

АТ «Альфа Банк» погодив дану пропозицію, таким чином укладено угоду про надання кредиту №501021163 на таких умовах: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 303361,25 грн., процентна ставка 17,99%, тип ставки фіксована, строк кредиту 36 міс., дата повернення кредиту 23.04.2021. Кредит надається позичальнику для власних потреб в розмірі 278176,22 грн.; оплати страхового платежу згідно з умова комплексного договору добровільного страхування ризиків в розмірі 2935,03 грн.; оплати страхового платежу в розмірі 250,00 грн. згідно з умовами добровільного страхування фінансових ризиків «Альфа-Сервіс».

В додатку № 1 до угоди про надання кредиту зазначені всі складові кредиту та погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки.

Твердження представника відповідача щодо неспівпадінння сум кредиту 30361,25 та 27176,22 грн. спростовується наявними в матеріалах справи доказами: офертою та акцептом на укладення угоди №201021163 від 23.04.2018, акцептом про прийняття пропозиції укласти комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника №006.201021163.111 від 23.04.2018, акцептом №107.501021163.111 про прийняття пропозиції укласти договір добровільного страхування фінансових ризиків за програмою «Альфа-Сервіс» від 23.04.2018.

Згідно з випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його рахунок було перераховано 27176,22 грн. за кредитним договором №501021163.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем ця сума була погашена відповідачем в повному обсязі.

За змістом позовної заяви та в прохальній частині позову, представник позивача просить стягнути заборгованість саме за кредитним договором №501021163, однак згідно з наданими документами заборгованість за цим договором відсутня.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріали справи також містять оферту та акцепт на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.04.2018, однак, враховуючи, що ця угода не має номеру, на неї не посилається в позовній заяві представник позивача при обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги принцип диспозитивності, суд не приймає до уваги зазначені документи при розгляді цієї справи в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормами ч. 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв?язку суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості у відповідача ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» за кредитним договором №501021163 від 23.04.2018 у розмірі 137147,97 грн., а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 2 422,40 грн. слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 128, 133, 137, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-274, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 2 422 гривень 40 копійок - залишити за позивачем.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , адреса місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: П.Л. Коваленко