Справа № 346/839/26
Провадження № 2-о/346/142/26
УХВАЛА

25 лютого 2026 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Голіней Лілії Дмитрівни про звільнення від сплати судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

До заяви представником заявника адвокатом Голіней Л.Д. долучено клопотання заявника про звільнення від спати судового збору у розмірі 665,60 грн, яке мотивовано тим, що майновий стан заявника не дозволяє йому сплатити зазначені судові витрати, оскільки він не працевлаштований, на даний час відбуває покарання у ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" та не має жодних доходів.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору та дослідивши матеріали поданої заяви зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

У постанові Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд наділений повноваженнями відстрочити сплату судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що відстрочення судових витрат, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе відстрочення судового збору. Зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Недопустимість обмеження доступу до правосуддя підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що судовий збір має бути таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачено. В свою чергу розмір судового збору, який не враховує фінансове становище сторони розцінюється як такий, що обмежує право на доступ до правосуддя (справа "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії", рішення від 26 липня 2011 року).

На підтвердження свого скрутного матеріального становища заявником надано довідку Коломийської виправної колонії (№41), в якій останній відбуває покарання, про те, що протягом останніх пів року заявник заробітної плати не отримував.

З огляду на ту обставину, що розмір судового збору є незначним, а заявник є особою молодого віку, працездатним (інших даних суду не надано), то обов`язок по сплаті судового збору для нього не є непомірним, тому підстав для звільнення заявника від сплати сдового збору суд не вбачає.

Разом з тим, надані заявником відомості, зокрема факт його перебування в місцях несвободи та неможливість через відсутність документів офіційно працевлаштуватись, також віднесення заявника до соціально-вразливої категорії осіб, яким держава забезпечує право на безоплатну вторинну правничу допомогу, є достатніми доказами для відстрочення сплати судового збору. Таким чином, метою забезпечення доступу заявника до правосуддя, суд вважає за необхідне відстрочити заявнику сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

На підставі наведенного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Голіней Лілії Дмитрівни задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 665,60 грн у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Західне міжрегіональне управління ДМС про встановлення факту, що має юридичне значення - до ухвалення судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сольський В. В.