Справа № 521/6912/25
Провадження № 2-п/521/54/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Роїк Д.Я.

при секретарі Каліній П.О.

розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», в інтересах якого діє представник адвокат Омельченко Ольга Володимирівна про перегляд заочного рішення з клопотанням про поновлення процесуальних строків,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Хаджибейського районого суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси, третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство Житлово комунальний сервіс Хмельницький - задоволено. Визнано відсутність права вимоги у комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 сплачувати послуги теплопостачання, зокрема, послуги з постачання теплової енергії для загальнобудинкових потреб на опалення та плати за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутність кореспондуючого обов`язку ОСОБА_1 оплатити відповідні рахунки комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період 2023-2025 років за послуги з постачання теплової енергії для загальнобудинкових потреб на опалення та плати за абонентське обслуговування.

19.07.2025 року через Єдину судову інформаційну телекомунікаційну систему до суду надійшла заява Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», в інтересах якого діє представник адвокат Омельченко Ольга Володимирівна про перегляд заочного рішення від 20.06.2025 року у цивільній справі № 521/22717/23 за позовом ОСОБА_1 до комунального «Теплопостачання міста Одеси», , про визнання відсутності у КП «Теплопостачання міста Одеси» права вимоги сплачувати послуги теплопостачання позивачем та кореспондуючого йому обов`язку ОСОБА_1 сплачувати рахунки відповідача, третя особа на стороні позивача комунальне підприємством.

Ухвалою судді від 25.07.2025 року заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», в інтересах якого діє представник адвокат Омельченко Ольга Володимирівна про перегляд заочного рішення, - залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 285 ЦПК України, з врахуванням того, що ця заява не відповідає вимогам ст.280 ЦПК України в частині її змісту. Крім того, КП «Теплопостачання м. Одеси» не сплачено судовий збір. Надано заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали. Вказана ухвала суду була направлена учасникам судового процесу через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Ухвалу суду від 25.07.2025 відповідно до довідки про доставку електронного документу, було судом надіслано 25.07.2025 та доставлено в електронний кабінет одержувача КП «Теплопостачання м. Одеси», про що свідчить інформація ДП Інформаційні судові системи.

29.07.2025 року на адресу суду надійшла заява представника КП «Теплопостачання міста Одеси» про усунення недоліків, та сплачено судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

З 28.07.2025-15.08.2025 року суддя Роїк Д.Я. знаходився у щорічній відпустці.

29.09.2025 року судом постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі суду від 25.07.2025 року по справі № 521/6912/25, виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 521/6912/25 якою визначено правильним вважати номер справи № 521/6912/25, та вірну суму судового збору, яку заявнику (Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси") належить сплатити, а саме: 1514,00 грн. та надати суду документ, що підтверджує його сплату за наступними платіжними реквізитами: https://ml.od.court.gov.ua/sud1519/gromadyanam/tax/. Тобто заявнику належало додатково сплатити судового збору 908 грн.40 коп.

Ухвалу суду від 29.09.2025 було надіслано 24.10.2025 та відповідно до інформації ДП Інформаційні судові системи того ж дня доставлено в електронний кабінет учасника справи № 521/6912/25 - відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси».

Також, відповідач має право отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі Судова влада України за посиланням: https://ml.od.court.gov.ua/sud1519 / та Єдиний державний реєстр судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/

Однак, станом на 10.12.2025 відповідачем КП «Теплопостачання міста Одеси» недоліки заяви про перегляд заочного рішення у справі № 521/6912/25 усунуто не було.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 10.12.2025 року у справі № 521/6912/25 заяву КП «Теплопостачання міста Одеси» про перегляд заочного рішення від 20.06.2025 року - повернуто заявнику. Текст цієї ухвали суду 30.12.2025 року надіслано в електронний кабінет відповідача (заявника), про що є довідка про доставку документу в підсистемі Електронний Суд ЄСІКС.

12.02.2026 року через канцелярію суду відповідачем КП «Теплопостачання міста Одеси» подано повторну заяву (клопотання) про перегляд заочного рішення та про поновлення процесуальних строків її подання.

Дослідивши матеріали справи № 521/6912/25 суд констатує наступне.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Так, у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення ЄСПЛ у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 від 21 грудня 2010 року та № 35548/06, п. 34, від 20.06.2011).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

У справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Згідно приписів частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічну правову норму закріплено у частині 6 статті 13 Закону України Про судоустрій.

Велика Палата Верховного Суду виробила усталений правовий підхід щодо повноважень суду першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, дотримання установлених законом процесуальних строків.

Так у постанові ВП ВС від 04 липня 2024 року у справі № 761/7879/22 вказано: Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Отже, частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Так, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію іншим учасникам справи та одночасно повідомляє їх про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду...

Водночас у цій постанові ВП ВС від 04.07.2024 року вказано, що тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Очевидно, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Водночас, ... у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, ... відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду...

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

... Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними….

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.11.2024 року у справі № 761/6951/23 вказано: Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом(п.36).

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві(п.40).

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними(п.43).

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку(п.45).

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку, суд має враховувати те, що поважними є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву (скаргу) у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк(п.57).

Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами(п.58).

Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює усю сукупність обставин...(п.59).

Таким чином, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вмотивовані підстави (п.60).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається( п.53 постанови).

ЄСПЛ виходить з того, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи (п.63).

Суд зауважує, що у клопотання(заяві) від 12.02.2026 року про перегляд заочного рішення суду у справі №521/6912/25 відповідач КП Теплопостачання міста Одеси не підтвердив поважність обставин пропуску визначеного законом та судом строку сплати судового збору при поданні відповідної заяви у порядку статтями 285-286 ЦПК та не підтвердив це належними та допустимими доказами.

Оцінюючи зазначені у заяві(клопотанні) доводи відповідача, суд зазначає, що факт запровадження воєнного стану та посилання на часті відключення електроенергії, через збройну агресію рф, не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зокрема, для органів публічної влади чи державних і комунальних підприємств без зазначення конкретних обставин і надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього органу (установи), що обумовило пропуск строку на усунення недоліків поданої 19.07.2025 року заяви про перегляд заочного рішення та на подання повторного клопотання про його розгляд.

Адже відповідач не надав доказів того, що такі обставини постійно, тривало та систематично перешкоджали роботі протягом часу, відведеного для підготовки заяви про усунення недоліків первісної заяви про перегляд заочного рішення, як-то, довідок про щоденну відсутність у КП Теплопостачання міста Одеси в період з 29.09.2025 по 12.02.2026 року: Інтернет-зв`язку(від підприємства-провайдера), електропостачання (від ДТЕК Одеська обласна енергетична компанія) та про відсутність доступу до підсистеми Електронний Суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (від ДП Інформаційні судові системи).

Водночас, судом проаналізовано наявну в системі Судова влада. Стан розгляду справ інформацію про подані КП Теплопостачання міста Одеси у період з 29.09.2025 року до 12.02.2026 року заяви в інших судових справах та встановлено, що відповідач у справі №521/6912/25 неодноразово, у 25-ти випадках подавав через свій електронний кабінет в ЄСІКС до судів загальної та спеціальної юрисдикції Одеської області та міста Одеси процесуальні документи.

Зокрема, ці факти мали місце у жовтні-грудні 2025 року(13-ть заяв): 13.10.2025 справа №522/12726/25 (Одеський апеляційний суд), 14.10.2025 справа № 523/21513/25, 14.10.2025 року справа 523/21514/25, 14.10.2025 року справа № 523/21515/25, 14.10.2025 справа 523/21527/25, (Пересипський районний суд міста Одеси), 29.10.2025 справа №521/18865/25; 30.10.2025 справа №521/18925/25, 30.10.2025 справа 521/18922/25, (Хаджибейський районний суд міста Одеси),10.11.2025 справа №916/4525/25, 17.11.2025 справа 916/4615/25 (Господарський суд Одеської області), 13.11.2025 справа 522/24859/25, 28.11.2025 спправа №522/25875/26 (Приморський районний суд міста Одеси), 27.11.2025 справа 947/22873/25 (Київський районний суд міста Одеси). Водночас, у січні 2026 року заявником КПТеплопостачання міста Одеси до судів подано 7(сім) заяв, а саме 13.01.2026 року п`ять заяв (Київський районний суд міста Одеси), дві заяви 14.01.2026 справа №522/451/26, 14.01.2026 справа №522/452/26 (Приморський районний суд міста Одеси),тощо.

Вказане свідчить про наявність організаційно-технічної можливісті у відповідача з 29.09.2025 року своєчасно отримувати ухвали суду та усунути недоліки первісної заяви про перегляд заочного рішення у справі №521/6912/25. Суд зауважує, що з моменту отримання відповідачем ухвали від 29.09.2025 року у справі №521/6912/25 про усунення недоліків заяви від 19.07.2025 року (доплату судового збору) та до моменту її повернення відповідачу пройшло понад 90(дев`яносто ) днів. А з моменту отримання ухвали суду від 10.12.2025 року до повторного подання клопотання щодо поновлення процесуальних строків (12.02.2026року) - сплинуло два місяці.

Крім того, посилання заявника(відповідача) на платіжну інструкцію №2142 від 28.01.2026 року про сплату судового збору у розмірі 1664,00 грн є безпідставним, оскільки в графі призначення платежу цього документу не вказано номер справи та за позовом якої особи сплачується цей судовий збір. Ця обставина не дає підстав суду зробити обгрунтований висновок про належність цього фінансового документу до справи №521/6912/25 за позовом ОСОБА_1 .

Таким чином, суд виснує, що наведені у клопотанні від 12.02.2026 року посилання відповідача на загальні обставини введення в Україні воєнного стану, без обґрунтування і надання конкретних доказів на підтвердження того, яким саме чином ці обставини перешкодили йому своєчасно звернутися із заявою, що відповідала би всім вимогам статей 126, 127, 284, 285 ЦПК України, не свідчать про поважність причин пропуску відповідних процесуальних строків.

Згідно частини 5 статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Верховний Суд у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21)виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу , зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Отже суд констатує відсутність поважних причин для поновлення процесуальних строків для повторного звернення КПТеплопостачання міста Одеси із заявою про перегляд заочного рішеннявід 20.06.2025 року у справі №521/6912/25, поданою 12.02.2026 року.

За частиною 8 статті 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 185 цього Кодексу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою(частина 7 статті 127 ЦПК).

Згідно приписів частини 3 статті 185 ЦПК якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на те, що до встановленого законом та судом строку недоліки заяви усунуті не були, та керуючись ст. ст.126, 127, 185, 259, 260, 284-289ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси»() в інтересах якого діє представник адвокат Омельченко Ольга Володимирівна, у поновленні процесуального строку для перегляду заочного рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20.06.2025 року у справі №521/6912/25.

Заяву відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси» про перегляд заочного рішення від 20.06.2025 року у справі №521/6912/25 - вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.Я. Роїк