Справа № 951/825/24
Провадження №2-ві/951/1/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

02 січня 2026 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєва Романа Валерійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Козівського ліцею №1 Козівської селищної ради, відділу освіти, культури, молоді та спорту Козівської селищної ради про відновлення порушеного права на повне педагогічне навантаження,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козівського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Козівського ліцею №1 Козівської селищної ради, відділу освіти, культури, молоді та спорту Козівської селищної ради про відновлення порушеного права на повне педагогічне навантаження.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024 головуючим суддею для розгляду вказаної справи визначено суддю Чапаєва Р.В.

31.12.2025 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого у справі, судді Чапаєва Р.В.

В обґрунтування заяви про відвід позивач зазначає, що суддя Чапаєв Р.В. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки порушує право на справедливий розгляд справи, не реагує на фальсифіковані докази, сприяє затягуванню розгляду справи, порушуючи присягу щодо зобов`язань неупереджено, кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, підкоряючись лише закону. Покликаючись на норми статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позивач вказує, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він заінтересований в результаті розгляду справи, а також є обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді. До цих обставин, на переконання позивача, належить проведене суддею судове засідання 29.12.2025. Позивачем заздалегідь, 24.12.2025( Вх.3691-25) було подане клопотання до суду. Суддя на судовому засіданні не озвучив мотивувальної частини клопотання, проігнорував належним розглядом, не задовольнив жодного пункту прохальної частини. Клопотання позивача стосується предмету розгляду справи, що містить інформацію на забезпечення позову. Проте суддя активно, умисно перейшов до розгляду клопотання про виклик свідків від 08.01.2025 №01-16/11 від відповідача директора ліцею Максиміва М.О. та затвердження незрозумілих причин клопотання про виклик свідків 17.11.2025 № 1108/02 від залученої у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Іваніцької М.М. від 16.12.2024 №300. Свідком був ОСОБА_3 , який не мав жодних підстав давати свідчення щодо позову. Про це позивач заявляє у згаданому клопотанні від 24.12.2025, а також просить не залучати безпідставних свідків, вважати рішення тарифікаційної комісії за копією проведення тарифікації на 2024-2025 навчальний рік Козівського ліцею №1 як правдиве рішення. Свідчення ОСОБА_3 достатньо довели суду, що він стороння особа у засіданні тарифікаційної комісії, а також доносив інформацію про навчальний заклад Дибщенську гімназію, яка на час проведення тарифікації на 2024-2025 навчальний рік, втратила свій статус як юридична особа. Розподіл педагогічного навантаження належав директору ліцею №1 Максиміву М.О. , а не завідуючій і вчителям неіснуючого навчального закладу. Суддя був заінтересований стороною відповідачів, відкинувши розгляд об`єктивної інформації по суті у клопотанні позивача. Окрім цього, з метою затягування розумних строків розгляду справи, суддя переніс слухання безпідставного свідка ОСОБА_3 на чергове засідання на 08.01.2026, що, на думку позивача ОСОБА_1 , є доказом фактичної упередженості судді та вагомою підставою для відводу, що стала відома позивачу 29.12.2025 під час судового засідання.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєва Р.В. від 31.12.2025 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєва Р.В. Передано заяву про відвід у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді для вирішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для розгляду заяви про відвід визначено суддю Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М.

За приписами частин сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи вищезазначені положення цивільного процесуального законодавства, розгляд заяви про відвід судді здійснено у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши зміст заяви про відвід та матеріали цивільної справи №951/825/24, що стосуються доводів даної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України.

Частиною першою статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (BELUKHA v. UKRAINE, заява №33949/02, § 49 - 52).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

При цьому положеннями частини третьої статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відтак суд підкреслює, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості. Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У свою чергу аналіз заяви позивача ОСОБА_1 дає підстави вважати, що зміст доводів, якими заявник обґрунтовує підстави для відводу судді, зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді Чапаєва Р.В. під час розгляду даної цивільної справи, які стосуються вирішенням ним тих чи інших процедурних питань та клопотань у справі.

Проте в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Крім того, позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів того, що існують дійсні суб`єктивні чи об`єктивні критерії, які дозволяють зробити висновок про те, що суддя Чапаєв Р.В. є необ`єктивним чи упередженим під час розгляду даної цивільної справи.

Таким чином, усі доводи заявника зводяться виключно до незгоди із процесуальними діями та рішеннями судді, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, або могли б розцінюватися як заінтересованість судді Чапаєва Р.В. у розгляді цієї цивільної справи.

Ураховуючи викладене, заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чапаєва Р.В. у даній цивільній справі є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 10, 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєва Романа Валерійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Козівського ліцею №1 Козівської селищної ради, відділу освіти, культури, молоді та спорту Козівської селищної ради про відновлення порушеного права на повне педагогічне навантаження - відмовити.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лавренюк