Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого: судді Сітало А.К.,

за участю секретаря: Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №578 вчинений 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості в розмірі 21937,06 грн.

Позов мотивований тим, що 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., був вчинений виконавчий напис № 578 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ», боргу за договором про надання банківських послуг № 014/0468/82/0237495 від 10.11.2017 року, укладеним між ним та АТ «Райфайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло спочатку до ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп», на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2- 31- F від 09.04.2020 року, а в подальшому до ТОВ «ФК «СОНАТІ», на підставі договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.12.2020 року по 26.05.2021 року. Загальна сума заборгованості складає 21937,06 грн.

05.08.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №66398100 та про арешт коштів боржника по вказаному виконавчому провадженню.

Про існування вказаного виконавчого провадження позивач довідався через Єдиний портал державних послуг «Дія».

Позивач, посилається на те, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм статей 87-89 Закону України «Про нотаріат», пунктів 1-4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням, як вищенаведених норм законодавства, так і підзаконних актів.

Ухвалою суду від 20.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом ) сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Позивач подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку позивач не заперечував, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та наявні докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.11.2017 між позивачем та АТ «Райфайзен Банк Аваль»був укладений договір надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0468/82/0237495 від 10.11.2017 року, який нотаріально не засвідчувався.

27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., був вчинений виконавчий напис № 578 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ», боргу за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0468/82/0237495 від 10.11.2017 року, укладеним між позивачем та АТ «Райфайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло спочатку до ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп», на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2- 31- F від 09.04.2020 року, а в подальшому до ТОВ «ФК «СОНАТІ», на підставі договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.12.2020 року по 26.05.2021 року. Загальна сума заборгованості за виконавчим написом становить 21 937,06 грн. та складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17263,42 грн.; процентів за користуванням кредитом - 3544,07 грн; пені в розмірі - 829,57 грн. Крім того, з позивача стягнуті витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 300 грн.

05.08.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №66398100 та про арешт коштів боржника по вказаному виконавчому провадженню.

22.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області

Амельченком В.П. на виконання ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05.11.2021 по справі №628/4377/21 винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженні № 66398100.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що напис вчинено відповідно до пункту 2 Переліку документів, що є порушенням, так як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, вказаний пункт визнано

незаконним та нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі № К/800/6492/17 від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Натомість, розрахунок заборгованості зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 750/1627/18, провадження № 61-43895св18.

З оспорюваного виконавчого напису та матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Крім цього, відповідно до п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 глави 16 розділу II Порядку).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час вчинення спірного виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 578 від 27.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК « СОНАТІ» заборгованості у розмірі 21937,06 грн., нотаріус не дотрималася вищезазначених положень Закону.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 27 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 578 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0468/82/0237495 від 10.11.2017 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «СОНАТІ (м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8, кв.127, ), у сумі 21937,06 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ФК» СОНАТІ» ( м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8, кв.127, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено - 24.02.2026.

Суддя: А. К. Сітало