ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4074/26 Справа № 201/8409/23 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянувши заяву колегії суддів у складі Макарова М.О., Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. про самовідвід у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 03 грудня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

06 лютого 2026 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Романенко Ірини Миколаївни про відвід колегії суддів: Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С..

Вказана заява мотивована тим, що була порушена процедура автоматизованого розподілу справ між суддями. Включення до складу колегії судді, яка не мала права здійснювати правосуддя через тимчасову непрацездатність, та одночасне незаконне ігнорування процедури залучення резервного судді призвели до того, що колегія була сформована всупереч порядку, встановленому законом. Процедура формування колегії суддів є цілісним процесом. Тому порушення порядку призначення одного члена колегії (судді Петешенкової М.Ю.) ставить під сумнів законність формування всього складу суду.

Також заявник вказує, що головуючий суддя у даній справі Макаров М.О. та суддя Петешенкова М.Ю. вже брали участь у розгляді іншої справи між тими ж сторонами, предмет якої безпосередньо пов`язаний з предметом даного спору, та висловлювали свою правову позицію, яка може свідчити про попередню оцінку обставин цієї справи. 15 січня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів, до якої входили судді Петешенкова М.Ю. та Макаров М.О. розглянули апеляційні скарги у справі № 175/3635/22 (провадження № 22-ц/803/126/25) на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року та рішення того ж суду від 24 квітня 2024 року. У справі № 175/3635/22 розглядалося питання про залучення ОСОБА_3 правонаступником померлої позивачки ОСОБА_6 на підставі того самого заповіту від 16 листопада 2021 року, дійсність якого оскаржується у даній справі (№ 201/8409/23). Тобто підставою для задоволення вимог у згадуваній справі був саме спірний заповіт.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Романенко Ірини Миколаївни про відвід колегії суддів: Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С. визнано необґрунтованою. Справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С. - відмовлено.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Виходячи з наведеного вище, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності колегії суддів Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на колегію суддів, апеляційний суд вважає, що заява про самовідвід колегії суддів Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 30, 33-41 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву колегії суддів у складі Макарова М.О., Петешенкової М.Ю., Городничої В.С. про самовідвід задовольнити.

Справу передати до Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова