З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду звернувся позивач. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності позивача.
28 жовтня 2025 року судом було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали суду АТ «ПУМБ» надіслало витребувані документи 11 лютого 2026 року.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 795350019 від 02.02.2024, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, на загальну суму 24 733,40 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн і витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтував таким. 02.02.2024 року між первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем укладено кредитний договір № 795350019 з використанням електронного підпису на суму 6 500,00 грн. Грошові кошти були повністю перераховані 02.02.2024 на банківську картку відповідача. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019, але в подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом додаткових угод. На виконання зазначеного Договору факторингу сторони підписали Реєстр прав вимоги, за яким відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» передав ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. 08.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 08/07/25-Е, за яким кредитор передав ТОВ «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру прав вимоги до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 24 733,40 грн. Перехід права вимоги за всіма договорами факторингу пов`язувався з підписанням сторонами відповідних договорів Реєстрів прав вимоги. Загальна сума заборгованості складається з: 5 281,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 19 451,47 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористався.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
02.02.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено Договір кредитної лінії № 795350019 (далі «Кредитний договір»; а. с. 85-95), за умовами якого кредитор шляхом переказу на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки 5355-28ХХ-ХХХХ-5956 надав боржнику кредит у розмірі 6 500,00 грн (п. 2.1., 5.1.); кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту з можливістю пролонгації строку кредитування; період 30 днів є Дисконтним періодом; денна процентна ставка 2,5% в день (п. 8.4); на період Дисконтного строку нарахування процентів здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,73 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пп. 8.5.1.), за умови продовження Дисконтного періоду (у разі оплати позичальником всіх нарахованих процентів) за період з наступного дня після 03.03.2024 р. розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за ставкою 2,44 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 889,69 (вісімсот вісімдесят дев`ять цілих шістдесят дев`ять сотих) відсотків річних, (далі Індивідуальна процента ставка) (п. 3.2., пп. 8.5.2.); кінцева дата повернення кредиту 04.03.2029 (п. 7.3.).
Разом з Договором відповідач підписав також Паспорт споживчого кредиту до договору (а. с. 83-84).
Витребувана судом інформація від АТ «ПУМБ» разом з Довідкою (а. с. 82), платіжним дорученням (а. с. 79) підтверджують обставину перерахування відповідачці кредитних коштів 02.02.2024 на її платіжну картку відповідно до Договору в розмірі 6 500,00 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 40-43), строк дії якого закінчується 28.11.2019, але в подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 (а. с. 45 зворот - 52). 07.05.2024 за вказаним Договором кредитор передав ТОВ «Таліон Плюс» належні йому права вимоги до відповідача за Договором, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а. с. 53-54). За цим Договором факторингу переданими можуть бути як права вимоги за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, так і права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3., 2.1. Договору факторингу). Право вимоги переходить в день підписання сторонами Договору факторингу реєстру прав вимог (п. 4.1.).
19 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 19/1224-01 (а. с. 55-58), відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а. с. 63-64).
08 липня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 08/07/25-Е (а. с. 65-68), відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ЕЙС» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а. с. 22-23). Впродовж липня-серпня 2025 року ТОВ «ЕЙС» сплатило кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» плату за відступлення права вимоги за вказаним договором, що підтверджується платіжними інструкціями (а. с. 24-25).
За Розрахунками заборгованості (а. с. 21, 26) сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 24 733,40 грн, яка складається з: 5 281,93 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 451,47 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Відповідач сплатила 1 218,07 грн тіла кредиту грн. та 1 582,10 грн процентів, що разом становить 2 800,17 грн.
Інших доказів погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надала.
Отже, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» як первісним кредитором та відповідачкою склалися відносини споживчого кредитування; право вимоги за укладеним між ними кредитним договором було передано за договором - ТОВ «Таліон Плюс», потім було передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», а потім за договором факторингу позивачу. Обставини кредитування та переходу права вимоги суд вважає доведеними.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як свідчить Розрахунок заборгованості, зроблений первісним кредитором, відповідач сплатила 1 218,07 грн тіла кредиту.
Отже, стягненню підлягає 5 281,93 грн тіла кредиту.
Щодо нарахованих процентів.
У Розрахунку заборгованості, зробленому первісним кредитором (а. с. 51), проценти нараховані за період з 02.02.2024 до 07.05.2024 в загальному розмірі 9 941,37 грн, з яких: у період з 02.02.2024 до 03.03.2024 у розмірі 0,73% на день; з 04.03.2024 до 02.04.2024 у розмірі 2,44 % на день; з 03.04.2024 до 06.05.2024 у розмірі 2,5 % на день. Зазначено про оплату 1 582,10 грн 04.03.2024.
У Розрахунку заборгованості, зробленому наступним кредитором ТОВ «Таліон Плюс» (а. с. 26) проценти нараховані за період з 07.05.2024 до 30.07.2024 у розмірі 2,5 % на день та шляхом додавання суми 8 359,27 грн (проценти, нараховані первісним кредитором за вирахуванням сплаченої відповідачем суми) отримано загальну суму процентів 19 451,47 грн (що і заявлена до стягнення позивачем).
Оцінюючи розмір та підстави нарахованих процентів, суд враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року - не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - не більше 1 %.
Первісний кредитор та його правонаступник не дотрималися зазначеної вимоги закону, оскільки з 23.04.2024 року до 30.07.2024 року була застосована процентна ставка 2,5 %, тоді як мала б бути застосована 1,5 %.
З урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд вважає за необхідне здійснити перерахунок нарахованих відсотків за період з 23.04.2024 до 30.07.2024 року: 99 днів (к-ть днів, що охоплюють період) х 79,23 грн (1,5 % від тіла кредиту у розмірі 5 281,05 грн) = 7 843,77? грн.
Відсотки, нараховані до 22.04.2024, є правомірними, нарахування не суперечить умовам кредитного договору та вимогам закону.
Отже, загальний розмір правомірно нарахованих та не сплачених відповідачем відсотків становить 14 222,29 гривень.
В іншій частині заявлених вимог про стягнення нарахованих відсотків слід відмовити.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн підтверджуються такими документами: Договором про надання правничої допомоги № 09/07/20-01 від 09.07.2025 року; Додатковою угодою до Договору про надання правничої допомоги; актом прийому-передачі наданих послуг.
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача належно обґрунтовані та доведені, пов`язані з розглядом справи, клопотання відповідача про зменшення їх розміру відсутнє, дотримані критерії розумності їх вартості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір та витрати на правничу допомогу мають бути стягнуті з відповідача у розмірі 1 910,30 грн та 5 520,20 грн відповідно.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 795350019 від 02.02.2024 року в розмірі 19 504,22 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот чотири грн 22 коп) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» сплачений судовий збір в розмірі 1 910,30 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 520,20 грн.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса місцезнаходження: вул. Алматинська, 8, офіс 310а, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 23 лютого 2026 року.

Суддя: М. В. Швець