Ухвала

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 405/3912/25

провадження № 61-2019ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 07 листопада 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року (повний текст постанови складено 04 лютого 2026 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача, в якому просив визнати неправомірними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахування йому плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 8 625,87 грн за період з 01 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 не за показниками індивідуального засобу обліку води, а за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, зобов`язати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити йому перерахунок нарахованої плати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення за період з 01 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року, виходячи з фактичних показників індивідуального лічильника води ЛК-1.5 №1278759, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Кропивницького від 07 листопада 2025 року:

позов ОСОБА_1 задоволено;

визнано неправомірними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахування ОСОБА_1 плати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення в розмірі 8 625,87 грн за період з 01 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 не за показниками індивідуального засобу обліку води, а за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг;

зобов`язано ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахованої плати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення за період з 01 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року, виходячи з фактичних показників індивідуального лічильника води ЛК-1.5 № 1278759;

вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року:

апеляційну скаргу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» залишено без задоволення;

рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 07 листопада 2025 року залишено без змін;

вирішено питання щодо судових витрат.

17 лютого 2026 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 07 листопада 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року (повний текст постанови складено 04 лютого 2026 року).

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини шостої статті 19 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що:

«58. Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

59. Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання недійсним кредитного договору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Справа № 496/3134/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 496/3134/19 є малозначною у силу вимог закону.

60. Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

61. Отже, у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом».

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживачів. Тобто, справа є малозначною в силу вимог закону.

У касаційній скарзі вказується, що скаржник обґрунтовує необхідності відкриття касаційного провадження у цій справі за підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а саме: що спір між сторонами стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи. Скаржник звернувся до Верховного Суду з питання права, яке має фундаментальне значення, а саме щодо правильності застосування норм права у цих правовідносинах, якими визначається обов`язок виконавців комунальних послуг з контролю міжповіркових інтервалів лічильників води та порядок інформування споживачів про необхідність проведення такої повірки, про які зазначив у підставах касаційного оскарження цієї касаційної скарги. З вказаного питання існують відмінні від оскаржуваних рішень висновки, які сформовані цивільними судами з аналогічного предмету спору. Ця цивільна справа також має значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача виходячи з того, що скаржник визначений виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території Кіровоградської області і включений Антимонопольним комітетом України до переліку суб`єктів природних монополі у даній сфері на території області. Альтернативних постачальників цих послуг в межах населених пунктів в яких надаються послуги, в тому числі у м. Кропивницький, не існує, а населення в кількості більше 400 тисяч осіб є споживачами цих послуг. Відповідно, правильність визначення обсягів наданих послуг водопостачання та нарахування плати за послуги водовідведення, порядку проведення повірки розподільних (квартирних) засобі обліку, інформування про необхідність такої повірки стосується всіх споживачів та Скаржника, як виконавця таких послуг. Тобто, впливає на суспільні інтереси в цілому і значній мірі, оскільки від прийнятого судового рішення залежить правильність в подальшому застосування норм права по встановленому обов`язку контролю дотримання встановлених міжповірочних інтервалів вузлів комерційного обліку, контроль міжповіркових інтервалів вузлів розподільного обліку і вимог відносно інформування споживача про повірку в залежності від того комерційний чи розподільний засіб обліку підлягає повірці. Також між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та споживачами нерідко виникають спори з приводу обґрунтованості нарахування плати не за показниками індивідуального засобу обліку води у зв`язку з протермінуванням його повірки споживачем, які перебувають на розгляді судів як за позовами ОКВП «Дніпро-Кіровоград» так і позовами споживачів до ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для відповідача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що ВерховнийСуд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 07 листопада 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков