Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/204/26
Провадження №6/382/13/26
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Голованова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ", стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІНЕРО", боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Крегул Іван Іванович, про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до заявлених вимог просить замінити у виконавчому провадженні № 68247378 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за №47635 від 02.12.2021 про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь Стягувача, яким є: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО" сторону виконавчого провадження Стягувача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО" (, адреса місця знаходження: вул. Сурікова буд.3, м. Київ, 03035) на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ»

Заяву обгрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича перебуває виконавче провадження № 68247378 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 47635 від 02.12.2021 про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь Стягувача, яким є: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДІНЕРО", яке в подальшому змінило своє найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО".

03.04.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО" (далі за текстом Первісний кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» (далі за текстом Новий Кредитор, Правонаступник Стягувача) було укладено Договір факторингу № 571-ФК-25, далі за текстом «Договір факторингу».

Відповідно до Договору факторингу, право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №AG0322303 в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора № L0003894 згідно з яким проводиться стягнення заборгованості за виконавчим документом виданим Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 47635 від 02.12.2021 у виконавчому провадженні АСВП № 68247378 відступлено ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ», .

Ухвалою суду від 04.02.2026 розгляд заяви було призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судове засідання представник заявника не з`явився, у заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Заінтересована особа та представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича перебуває виконавче провадження № 68247378 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 47635 від 02.12.2021 про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь Стягувача, яким є: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДІНЕРО", яке в подальшому змінило своє найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО".

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. 20.01.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68247378, копія якої додана до заяви.

03.04.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 571-ФК-25.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до п.17.2 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, у паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21, на підставі якої подано заяву, яка розглядається, всі процесуальні кодекси урегульовували питання заміни сторони виконавчого провадження саме у випадку виконання судового рішення. І логічно, що такі питання розглядає лише суд тієї юрисдикції, в якій розглянуто справу по суті, той суд, який ухвалив відповідне рішення.

В даному випадку заява ТОВ «Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" подана про заміну сторони виконавчого провадження відкритого не на підставі рішення суду, а за виконавчим написом нотаріуса, тобто в позасудовому порядку.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено зміну кредитора у зобов`язанні на іншу особу внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з приписами частини 1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 зазначеного Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виходячи з положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито, а доказів щодо його існування заявником не надано.

Частиною 5 статті 442 ЦПК України, передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, дана норма передбачає лише єдину можливість заміни боржника або стягувача у виконавчому листі - це має відбуватися до відкриття виконавчого провадження.

Судом в свою чергу було встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. відкрито виконавче провадження №68247378 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 47635 від 02.12.2021 року про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 заборгованості на користь Стягувача, яким є: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» "ДІНЕРО".

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази зокрема договір № AG0322303 від 01.10.2019 року на підставі якого було вчинено виконавчий напис, в зв`язку з чим неможливо встановити розмір заборгованості, право вимоги за якою перейшло до ТОВ «Фінансова компанія "УКФІНСТАНДАРТ"».

При цьому, в зазначеній постанові ВС вказано, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобов`язання за боржника поручителем, майновим поручителем, або іншою третьою особою) є пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Будь-які підстави вважати, що у цій справі суд має право збирати докази з власної ініціативи, відсутні.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, суд звертає увагу, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не враховано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконним та нечинним в частині внесення пункту 2 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, яким нотаріус керувався при вчиненні виконавчого напису.

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 02.12.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ"» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.512 ЦК України, ст. 260-261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ", стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІНЕРО", боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Крегул Іван Іванович, про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кисіль О.А.