Справа № 212/8569/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/8569/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1

представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Бондуровська М.В..

в с т а н о в и в :

24.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що Позивач з відповідачем ОСОБА_2 з 26.09.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає з Позивачкою. З 03.03.2017 року Позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з яким спільно займаються вихованням та утриманням доньки ОСОБА_5 . Відповідач, після розірвання шлюбу не виявляє інтересу до доньки ОСОБА_5 , тобто умисно не виконує свої батьківські обов`язки, ухиляється від сплати аліментів, не спілкується з дитиною, не цікавиться її здоров`ям та іншими соціальними потребами дитини.

25.09.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Крім того, зазначеною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради, у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України, надати висновок щодо розв`язання спору.

15.01.2026 року Органом опіки та піклування Покровської районної в місті Кривому Розі ради надано висновок щодо розв`язання зазначеного спору.

23.01.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала з наведених у ньому підстав, крім того зазначила, що Відповідач після розірвання шлюбу, тобто з 2013 року не виявляє інтересу до життя доньки ОСОБА_5 , не спілкується з нею, не сплачує аліменти. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , вони спільно займаються утриманням та вихованням доньки ОСОБА_5 . У її чоловіка та доньки ОСОБА_5 склались добрі відносини, та її чоловік має намір вдочерити ОСОБА_5 , що в тому числі, надасть можливість скористатись пільгами для вступу ОСОБА_5 до навчального закладу коледжу Донецького державного університету внутрішніх справ, до якого вона виявила бажання вступити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради просила ухвалити рішення, яке буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши позивачку, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 з 26.09.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2013 року був розірваний (а.с.11,14).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, з 10.11.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Позивач ОСОБА_1 з 16.01.2006 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9); разом з нею за вказаною адресою зареєстрована її неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

З 03.03.2017 року ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.15).

На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2013 року у цивільній справі № 212/5967/13-ц, видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.07.2013 року та до повноліття дитини (а.с.16); за яким 21.10.2020 року відкрито виконавче провадження державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі (а.с.17); відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, боржник ОСОБА_2 взагалі не здійснював сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки, та станом на 17.07.2025 року має заборгованість по аліментам в розмірі 385 918,23 грн. (а.с.18-20).

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 2024 2025 навчальному році, навчалася в 9-А класі Криворізької гімназії № 62 Криворізької міської ради (а.с.21); згідно характеристики, наданої класним керівником та директором гімназії, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується, має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу, у вільний час займається волейболом, плетінням з бісеру, виготовленням прикраси; є відповідальною, врівноваженою, доброзичливою, чуйною; користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому спілкуванні. Мати та вітчим цікавляться навчанням доньки та відповідально ставляться до її виховання в сім`ї (а.с.22).

Рішенням виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 15.01.2026 року, затверджено Висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого, у зв`язку з відсутністю інформації щодо проживання ОСОБА_2 на території Покровського району та відповідно до рішення Криворізької міської ради від 31 березня 2016 року № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», зі змінами, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради позбавлений можливості надати об`єктивний висновок щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком органу опіки та піклування встановлено, що спеціалістами служби у справах дітей виконкому районної в місті ради здійснено виїзд за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , яким встановлено, що для неповнолітньої за вищевказаною адресою, створені належні умови для нормального проживання та розвитку. У письмових поясненнях від 02.01.2026 року дитина зазначила про свою згоду з позбавленням батька батьківських прав, посилаючись на те, що давно не бачила, не спілкувалась з батьком, який не вітає її зі святами.

Спеціальними службами у справах дітей виконкому районної в місті ради здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.10.2025 зі слів сусідки встановлено, що ОСОБА_2 понад 6 місяців не проживає за вищевказаною адресою, його місцезнаходження невідоме. При неодноразовому відвідуванні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив, на залишені виклики не відреагували, установити фактичне місце проживання ОСОБА_2 не надалось можливим (інформація ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП від 08.12.2025 № ).

Відповідно довідки про наявність заборгованості у боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів, станом на 05.01.2026 наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 409 378,23 грн.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України).

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 3 , 4 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Як зазначено у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, доказів на спростування заявлених проти нього позовних вимог, суду не надав.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_2 свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дитини, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто не виконує належним чином свій обов`язок щодо утримання дитини.

Отже, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд визнає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини, мотиви для позбавлення Відповідача батьківських прав, визнає доречними і достатніми, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 18, 76 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, , знаходиться за адресою: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Кості Гордієнка, буд. 2.

Повний текст рішення суду складений 16.02.2026 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна