Справа № 438/2030/25
Провадження 2/438/165/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі судді Дудар О.В.,

за участі секретаря Валькович Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 473128-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (яку позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до розрахунку заборгованості за відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 473128-КС-01 на загальну суму 19379,97 грн. Оскільки відповідач умов договору належним чином не виконав, здійснивши часткову оплату за договором, у зв`язку з чим станом на 1 грудня 2025 року утворилась заборгованість за договором від 23 серпня 2023 року у розмірі 15708,95 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6545,25 грн, суми прострочених платежів по процентах 9163,70 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 грудня 2025 року вказана позовна заява (справа № 438/2030/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В.

Ухвалою від 6 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/2030/25. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 20 січня 2026 року. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази.

Судове засідання 20 січня 2026 року не відбудусь у зв`язку з неявкою учасників справи. Судове засідання призначено на 5 лютого 2026 року.

27 січня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Романський С.І., просив позовні вимоги задовольнити частково, та: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 про надання кредиту у розмірі 10045,25 грн, яка складається з: - 5045, 5 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту (6545,25 грн (заявленої позивачем) 1 500,00 грн (сплаченої ОСОБА_1 і безпідставно зарахованої позивачем комісії); - 5000,00 грн: суми прострочених платежів по процентах (що не перевищує 50% від тіла кредиту (10000,00 грн) та відповідатиме балансу інтересів кредитора та боржника). У відзиві наголошено, що згідно з долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за відповідач на виконання умов договору від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 сплатив на користь позивача суму в розмірі 19379,97 грн, у т.ч. комісію в розмірі 1500,00 грн (яка зарахована позивачем в першу чергу, як борг за комісію). Тобто, відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн, повернув 19379,97 грн. (майже в 2 рази більшу суму). З урахуванням часткового погашення ОСОБА_1 кредиту в розмірі 19379, 97 грн, вимоги позивача щодо нарахування заборгованості на суму 15708, 95 грн. (тіло кредиту 6545,25 грн, проценти 9163,70 грн) - є несправедливими і значно перевищують розмір за тілом кредиту, є явно завищеними, не відповідають передбаченим у частині 3 статті 509, частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Крім того умови договору від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються мені та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору позики, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до частин 1, 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене вище, пункт 2.5 договору від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 в частині нарахування комісії в розмірі 1500,00 грн - є нікчемними, а тому сплачена ОСОБА_1 така сума , яка зарахована відповідачем в рахунок комісії за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн мала бути зарахована в користь сплати тіла кредиту та/або процентів за таким договором.

3 лютого 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій звернуто увагу суду на те, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені не у Правилах надання кредитів, паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у кредитному договорі, який позичальник уклав з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору. Якби позичальник здійснював платежі у відповідності до встановленого графіку платежів, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у кредитному договорі. Однак порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Встановлення у кредитному договорі процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору (який встановлений статтею 627 ЦК України). Уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами. Обов`язок відповідача щодо сплати зокрема комісії за надання кредиту передбачений у паспорті споживчого кредиту до кредитного договору, де також викладений графік платежів за кредитним договором, який чітко передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Враховуючи наведене, представник відповідача вважає вимоги відзиву необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 5 лютого 2026 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Розгляд цивільної справи № 438/2030/25 відкладено на 24 лютого 2026 року.

У позовній заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати без його участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Від представника відповідача адвоката Романського С.І., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 473128-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Пунктом 2 договору передбачено: строк кредиту: 24 тижні; процентна ставка в день 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка за в день 1,15288411, фіксована, комісія за надання кредиту 1500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту 10000,00 грн; термін дії договору - до 7 лютого 2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 26040,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9249,88 процентів.

Пунктом 3.2.3 договору встановлено графік платежів.

Згідно з пунктом 7 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-7868.

23 серпня 2023 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн на картковий рахунок, вказаний останнім в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта та рухом коштів по картці № НОМЕР_1 .

Згідно інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 23 серпня 2023 року зараховано 10000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

Також факт отримання 23 серпня 2023 року кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн відповідач у відзиві не заперечує.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За приписами частини 1,2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 цього Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 4 статті 11 вказаного Закону встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому стпттею12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

У відповідності до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином в повному обсязі не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Відповідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за договором від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001, становить 15708,95 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6545,25 грн, суми прострочених платежів по процентах 9163,70 грн.

Щодо розміру суми заборгованості слід зазначити наступне.

Пунктом 2.5 договору від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 встановлено, що комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з положеннями частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Як наголошено у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16), від 6 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку, якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «Бізнес Позика», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними.

Оскільки відповідач сплатив 19379,97 грн на погашення заборгованості за цим договором, з яких 440,62 грн +1059,35 грн, усього 1500,00 грн зараховані на погашення комісії, щодо якої встановлено нікчемність, сплачені 1500,00 грн належить зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками.

Отже, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 підлягають задоволенню у розмірі у розмірі 14208,95 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6545,25 грн, суми прострочених платежів по процентах 7663,70 грн.

Щодо доводів відзиву про те, що нарахування заборгованості на суму 15708,95 грн (тіло кредиту 6545,25 грн, проценти 9163,70 грн) - є несправедливим і значно перевищує розмір за тілом кредиту, є явно завищеним, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509, частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2.4 договору від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 3.2 кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються заставкою вказаною у пункті 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку№ 1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Пунктом 3.2.1 кредитного договору визначено, що у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3. та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4 договору.

У відповідності до пункту 3.2.2 кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка (пункт 3.2.3 кредитного договору).

Оскільки між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий підписано відповідачем, що згідно з вимогами статті 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з цим цей договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Розрахунок наданих позивачем в частині нарахованих процентів відповідачем не спростовано.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: на 90,45 % (розрахунок 14208,95 грн (задоволена частинна вимог): 15708,95 грн (ціна позову)) х 100 = 90,45 %) з позивача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2191,06 грн (90,45% від 2422,40 грн).

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором від 23 серпня 2023 року № 473128-КС-001 у розмірі 14208 (чотирнадцять тисяч двісті вісім) гривень 95 копійок, що складається з: 6545,25 гривень - суми прострочених платежів по тілу кредиту та 7663,70 грн- прострочених платежів по процентах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2191,06 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ДУДАР