Справа № 766/1860/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

встановив:

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 367209,51 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5508,14 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.01.2017 року в м.Херсоні відбулася ДТП. Постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вказаного ДТП відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 . Пошкоджений автомобіль на момент ДТП було застраховано позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/290/005901 від 19.07.2016 року. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, позивачем прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати Страхувальнику страхового відшкодування в сумі 467209,51 грн. Сума страхового відшкодування перерахована на рахунок страхувальника. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу АК/0145604. Страхова компанія відповідача здійснила виплату на користь позивача у розмірі 100000,00 грн. Різниця між завданою шкодою відповідачем та шкодою яка відшкодована страховою компанією відповідача становить 367209,51 грн. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику, на підставі чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.07.2020 року, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 року «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Ухвалою від 18.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено 01.11.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» укладено договір № 3000/390/003269 добровільного страхування наземного транспорту (поліс), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки «FORD Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до умов вказаного договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» взяло на себе зобов`язання провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику.

27.01.2017 року о 08.20 год., ОСОБА_1 керуючи т/з "Ford Explorer" д/н " НОМЕР_2 " по вул. Грецькій в м. Херсоні, будучи не уважним при об`їзді перешкоди у вигляді автобуса та тролейбуса, виїхав на смугу зустрічного руху, не витримав правий боковий інтервал, в результаті чого скоїв зіткнення з тролейбусом «ЗІУ-9» під керуванням ОСОБА_2 , 3 подальшим зіткненням з т/з «FORD Mondeo» д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку з подальшим виїздом на тротуар зліва де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2017 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2017 року у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 без змін.

Відповідно до ч.4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування серії АК № 0145604 строком дії до 25.09.2017 року у ВАТ «СК «Країна».

Відповідно до страхового акту № 28254/1, подію визнано страховим випадком, а збитки, яких зазнав страхувальник, підлягають відшкодуванню в сумі 467209,51 грн, одержувач страхового відшкодування ТОВ «ВіЕйБі Лізинг».

Страхове відшкодування виплачено страхувальнику позивачем у сумі 467209,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №123572 від 25.05.2017 року та № 123701 від 26.05.2017 року.

Оскільки винуватцем ДТП постановою суду визнано відповідача ОСОБА_1 а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Країна» згідно з полісом АК 0145604, діючим станом на 27.01.2017 року, ПАТ «СК «Країна» надала страховий захист відповідачу та здійснила страхову виплату на користь позивача у розмірі 100000,00 гривень.

З огляду на те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 467209,51 грн, при цьому полісом АК 0145604 покрито частину шкоди на суму 100000,00 грн, залишок складає 367209,51 грн.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає урахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відповідно до якого ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст.ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункти 68-70).

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Згідно із вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відтак, до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.

Будь яких доказів в обґрунтування заперечень проти позову відповідачем суду надано не було.

Отже, враховуючи наведене, те, що до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» після виплати страхового відшкодування за договором страхування перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а відтак з відповідача належить стягнути на користь позивача завдані збитки в розмірі 367209,51 грн.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 5508,14 грн.

На підставі ст. ст. 1, 2, 3, 16, 22, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму страхового відшкодування у розмірі 367209 (триста шістдесят сім тисяч двісті дев`ять) гривень 51 (п`ятдесят одну) копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5508 (п`ять тисяч п`ятсот вісім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , адреса: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 9.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ю.М.Єпішин