Справа № 669/94/26
Провадження № 2/669/167/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого судді Бараболі Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Хитрун А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2026 року Товариство із обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 25760,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 , 07.12.2024 року укладено Кредитний договір №518493-КС-001. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором виконала частково на суму 2540,00 грн., однак станом на 07.01.2026 року, утворилася заборгованість у розмірі 25760,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн, по процентам в розмірі 9800,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.. 625 ЦК України 5000,00 грн., суми прострочених платежів за комісією 960,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр".

Ухвалою судді від 13.02.2026 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив суд розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзиву на позов та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Так, 07 грудня 2024 року між сторонами укладено договір №518493-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2563.

Відповідно до договору, кредитодавець надає позичальникові кредит в розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту.

Строк кредиту: 16 тижнів, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1 %, фіксована. Комісія за видачу кредиту: 2000,00 грн, загальний розмір наданого кредиту: 10 000,00 грн, термін дії договору до 29 березня 2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 20194,52 грн, загальні витрати за кредитом 10194,52 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9311,66 процентів. Денна процентна ставка 0,90 %.

Окрім того, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2563 паспорт споживчого кредиту, пропозиція (оферта) укласти договір про надання кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту.

Позивач перерахував відповідачці кредити у розмірі 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Як видно із розрахунку заборгованості відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 2540,00 грн, зяких: 1500,00 грн. відсотки та 1040,00 грн. комісія, проте має заборгованість у розмірі 25760,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9800,00 грн - сума прострочених платежів по процентах, 5000 грн - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ, 960,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Згідно інформації ТОВ «Нова Пей» на ім`я відповідачки ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 та надано виписку по вказаному рахунку, з якої вбачається факт отримання відповідачкою ОСОБА_1 07.12.2024 року кредитних коштів в розмірі 10000,00 гривень.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідачка порушує договір та своєчасно не виконує його умови, в результаті чого має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом 10000,00 грн; заборгованості по процентах 9800,00 грн; заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - 5000 грн; заборгованість по комісії 960,00 грн.

Щодо стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ в сумі 5000,00 грн.

Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, а саме стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №518493-КС-001 від 07 грудня 2024 року в розмірі 20760,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 9800,00 грн. заборгованість по процентах, 960,00 грн. суми прострочених платежів по комісії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 2662,40 грн. судового збору. Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25760,00 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення звідповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 20760,00 грн.

Таким чином, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2145,62 грн, виходячи з обрахунку: (20760,00 грн (розмір задоволеного позову) х 2662,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору): 25760,00 грн (сума пред`явленого позову).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 1048, 1054 ЦК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором №518493-КС-001 про надання кредиту від 07 грудня 2024 року, що становить 20760,00 (двадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень, 00 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 9800,00 грн., сума прострочених платежів за комісією - 960,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2145,62 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ - 41084239.

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ