Справа № 450/3944/18 Провадження № 6/450/4/26
УХВАЛА

про визначення частки майна боржника

20 лютого 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І. І.,

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.,

за участю приватного виконавця Меленчука В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу у Львівській області Меленчука Володимира Ігорьовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа ФОП ОСОБА_3 про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу у Львівській області Меленчук В. І. звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із поданням про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності, вказавши боржником ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 , в якому просив: визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у нерухомому майні, а саме: земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0187 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36), що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Давидів у розмірі 1/3, із врахуванням уточнень просить суд визначити 1/3 частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у нерухомому майні, а саме: земельній ділянці площею 0,17 га, кадастровий номер :01:004:0191, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання приватний виконавець покликається на те, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження №74641097 з примусового виконання виконавчого листа №450/3944/18, виданого 01.03.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 5 708 075,04 грн. Постановою від 04.04.2024 року відкрито виконавче провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, однак відповідні вимоги боржницею не виконані, декларацію не подано, на виклики вона належним чином не реагувала. Приватним виконавцем вжито заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»: направлено запити до банківських установ, органів ДПС, Пенсійного фонду України, МВС, Держгеокадастру, внесено постанови про арешт майна та коштів боржника, здійснено реєстрацію обтяжень у відповідних державних реєстрах. Водночас встановлено відсутність у боржниці офіційних доходів, транспортних засобів, земельних ділянок та достатніх грошових коштів на рахунках (на рахунках в АТ «Універсал Банк» 0,53 грн). Боржниця, будучи обізнаною про відкриття виконавчого провадження, фактично ухиляється від виконання рішення суду: не подає повної та достовірної інформації про майновий стан, не надає необхідних документів, не вживає жодних заходів для погашення заборгованості, повідомляє про незгоду з рішенням суду як підставу його невиконання. Крім того, згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України встановлено, що боржниця після відкриття виконавчого провадження неодноразово перетинала державний кордон, при цьому вводила виконавця в оману щодо нібито здачі закордонного паспорта для виготовлення нового документа. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.09.2024 року її тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань. Водночас з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що боржниці на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0187, що свідчить про наявність у неї майнових прав, які можуть бути використані для виконання рішення суду. Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про свідоме ухилення боржниці від виконання рішення суду, приховування інформації про майновий стан та відсутність добровільних дій, спрямованих на погашення заборгованості, що обґрунтовує необхідність звернення приватного виконавця до суду з відповідним поданням з метою забезпечення реального та повного виконання судового рішення.

18.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» подано уточнення до подання приватним виконавцем виконавчого округу у Львівській області Меленчуком В. І., згідно яких останній просить суд визначити 1/3 частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у нерухомому майні, а саме: земельній ділянці площею 0,17 га, кадастровий номер :01:004:0191, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мотивує таке тим, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2026 року боржниці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0187, яка перебувала в процесі поділу. Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 10.02.2026 року зазначена земельна ділянка була поділена на дві: земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0191 площею 0,1700 га; земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0192 площею 0,0800 га. При цьому встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер :01:004:0192) 23.07.2015 року зареєстровано за ОСОБА_4 після її відчуження боржницею. Водночас речове право на земельну ділянку площею 0,1700 га (кадастровий номер :01:004:0191) станом на 10.02.2026 року у Державному реєстрі речових прав не зареєстровано, незважаючи на те, що фактично вона утворена внаслідок поділу спільної сумісної власності та продовжує належати співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Приватний виконавець зазначає, що боржниця, відчуживши одну із новоутворених земельних ділянок (0,0800 га), не здійснила державну реєстрацію свого права на іншу частину (0,1700 га), чим фактично унеможливила звернення стягнення на належну їй частку у цьому майні в межах виконавчого провадження. Таким чином, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та подальшого звернення стягнення на майно боржника, приватний виконавець просить суд визначити частку боржниці у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1700 га, кадастровий номер :01:004:0191, у розмірі 1/3, що відповідатиме кількості співвласників, та створить правові підстави для примусової реалізації належної їй частки.

18.02.2026 року представником боржника ОСОБА_1 - адвокатом Васівом Ю. М. подано клопотання про залучення до участі у справі заінтересованої особи, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, як органу опіки і піклування, яке він мотивує тим, що згідно з поданими до суду документами, зокрема довідкою Давидівської сільської ради № 79 від 17.02.2026 року, у вказаному будинку проживають, серед інших осіб, неповнолітні діти: ОСОБА_7 2013 року народження, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також особа пенсійного віку ОСОБА_6 . На думку представника, розгляд справи, наслідком якого можуть стати дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, може вплинути на житлові та майнові права неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим участь органу опіки та піклування є обов`язковою для забезпечення захисту їхніх законних інтересів.

Протокольною ухвалою від 18.02.2026 року у задоволенні клопотання представника боржника про залучення до участі у справі заінтересованої особи, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, як органу опіки і піклування - відмовлено, з тих підстав, що предметом подання приватного виконавця у справі № 450/3944/18 є виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності, а саме земельної ділянки площею 0,17 га, кадастровий номер :01:004:0191, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, із поданих представником боржника документів убачається, що неповнолітні діти зареєстровані та проживають у житловому будинку за вказаною адресою. Водночас питання виділу чи визначення частки у праві власності на житловий будинок у межах даного подання не порушується та судом не розглядається. Оскільки предметом судового розгляду є виключно визначення частки боржника у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, а не житлового будинку, суд дійшов висновку, що розгляд подання не впливає безпосередньо на житлові права та охоронювані законом інтереси неповнолітніх дітей. За таких обставин підстави для залучення Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області як органу опіки та піклування відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання було відмовлено.

Приватний виконавець Меленчук В. І. у судове засідання з`явився, подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 5 708 075,04 грн, однак боржниця рішення суду добровільно не виконує, декларацію про доходи та майно не подала, від надання повної інформації про свій майновий стан ухиляється. Зазначив, що вжиті заходи примусового виконання результату не дали: грошові кошти та офіційні доходи у боржниці відсутні, рухомого майна та транспортних засобів не виявлено. Водночас встановлено, що їй на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, яка була поділена на дві ділянки, з яких одна відчужена, а щодо іншої (площею 0,1700 га) право власності у встановленому порядку не зареєстроване. Вказав, що земельна ділянка площею 0,1700 га фактично перебуває у спільній сумісній власності трьох осіб, у тому числі боржниці, однак відсутність визначеної частки унеможливлює звернення стягнення на її майно. З огляду на це просив суд визначити за ОСОБА_1 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку для подальшого звернення стягнення в межах виконавчого провадження.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак приватним виконавцем до подання долучено його заяву, згідно якої такий подання підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Боржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Васів Ю. М. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання.

Заінтересована особа ФОП ОСОБА_3 та її представник - адвокат Зубашевський Н. П. у судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд подання без їх участі, при вирішенні такого покладається на розсуд суду.

Вивчивши аргументи, наведені у поданні та дослідивши долучені до нього документи, суд доходить такого висновку.

На підтвердження обґрунтування подання приватним виконавцем додано докази, які судом досліджені у судовому засіданні, а саме:

Судом встановлено, що 04.04.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу у Львівській області Меленчуком В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74641097 з примусового виконання виконавчого листа № 450/3944/18 виданого 01.03.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 67400 євро основного зобов?язання, а також судовий збір у розмірі 9162,40 грн. Означену постанову виконавцем скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №69 згрупованих поштових відправлень та службовим чеком.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності. Який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata..., тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» № 41984/98, рішення від 09 листопада 2004 року).

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. ч. 2 ст. 18).

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

04.04.2024 року приватним виконавцем відповідно до вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, копію даної постанови скеровано в реєструючі органи для виконання та боржнику для відома та реагування.

04.04.2024 року приватним виконавцем внесено відповідні записи в Державний реєстр обтяжень рухомого майна про реєстрацію обтяження.

09.05.2024 року приватним виконавцем внесено відповідний запис про обтяження майна боржниці в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

04.04.2024 року приватним виконавцем відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, копію даної постанови скеровано в фінансові установи для виконання та боржнику для відома. Однак на арештованих рахунках відсутні кошти для задоволення вимог стягувача.

Згідно відповіді АТ «Акцент Банк» від 11.04.2024 року №20.1.0.0.0/7 20240409/783 встановлено, що боржниця відкритих рахунків не має. Разом з тим, згідно відповіді банківських установ на постанову про арешт коштів боржниці, встановлено, що остання має відкриті рахунки лише у АТ «Універсал Банк». Однак, на рахунках боржниці міститься лише 0,53 грн. Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 04.04.2024 року, боржниця зареєстрована як фізична особа-підприємець та має відкритий рахунок у АТ «Універсал Банк». Однак, на такому рахунку боржника відсутні грошові кошти

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 04.04.2024 року, відсутні дані про отримання боржницею доходу. Згідно відповіді Державної податкової служби України від 04.04.2024 року встановлено, що боржниця ОСОБА_1 не отримує будь-яких доходів.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_1 , встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Як вбачається із відповіді Головного управління Держагеокадастру у Львівській області від 22.04.2024 року №11-13-0.2-2179/2-24, у власності та користуванні ОСОБА_1 не зареєстровано земельних ділянок.

Із відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 18.04.2024 року, встановлено, що боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із відповіді Державної податкової служби України від 02.08.2024 року, ОСОБА_1 не працює та доходи не отримує. Разом з тим, із відповіді Пенсійного фонду України від 02.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 не отримує доходи.

15.05.2024 року приватним виконавцем Меленчуком В.І. було скеровано вимогу приватного виконавця боржниці ОСОБА_1 та зобов`язано останню з`явитися на 10:00 год. 22.05.2024 року до приватного виконавця за адресою: м. Львів, вул. Скляна, 11А, офіс 211. Однак, боржниця ОСОБА_1 на вимогу приватного виконавця до офісу приватного виконавця Меленчука В.І. не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України на запит щодо перетину боржником державного кордону від 02.08.2024 року встановлено, що з 04.04.2024 по 02.08.2024 року боржниця неодноразово перетинала кордон.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.09.2024 року по справі №450/3944/18 постановлено подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, - задоволити; тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянці України ОСОБА_1 до виконання зобов?язань, покладених на неї згідно виконавчого листа № 450/3944/18, виданого 01.03.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з суму 5 708 075,04 грн.

Згідно інформаційної довідки від 04.04.2024 року №372786072 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_1 належить зокрема на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0187 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36). Cпіввласниками земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0187 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36), що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Давидів є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Разом з тим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2026 року ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :01:004:0187, яка перебуває в процесі поділу.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №11-13 0.2-704/2-26 від 10.02.2026 року, встановлено, що земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :01:004:0187 була поділена на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0191 площею 0,1700 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0192 площею 0,0800 га.

Також, із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №11-13 0.2-704/2-26 від 10.02.2026 року, встановлено, що: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0192 площею 0,0800 га 23.07.2015 року зареєстровано право власності за ОСОБА_4 ; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0191 площею 0,1700 га станом на 10.02.2026 року речове право не зареєстровано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2026 року встановлено, що за ОСОБА_1 11.06.2015 року на праві спільної сумісної власності було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0192 площею 0,08 га, яку остання відчужила 23.07.2015 року ОСОБА_4 .

Земельна ділянка 0,17 га станом на 17.02.2026 року перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте не зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно вимог ч. 6 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22.12.2020 у справі № 643/16464/17 (провадження № 61- 4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15.01.2020 по справі № 367/6231/16-ц відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 822/1154/16, шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 464/2227/17.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст.443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

Згідно із ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності слід враховувати, що відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.04.2025 у справі № 361/10420/23 (пр. № 61-14477св24), вирішуючи питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно керувався положеннями статей 368, 370 ЦК України та визначив частку особи у спірній земельній ділянці у розмірі 1/2. Визначення частки боржника у майні та подальше звернення стягнення на неї забезпечить виконання рішення суду у справі № 755/19453/17,яке тривалий час не виконується у порядку примусового виконання.

Відповідно до виконавчого листа № 450/3944/18 виданого 01.03.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області та Постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2024 року стягнення заборгованості проводиться з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 67400 євро основного зобов?язання, а також судовий збір у розмірі 9162,40 грн. (заборгованість складає на загальну суму 5 708 075,04 грн.).

Так, в ході розгляду подання встановлено, що підставою звернення приватного виконавця до суду із поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення суду і, на переконання приватного виконавця, є необхідність у виділенні частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що земельна ділянка площею 0,17 га станом на 17.02.2026 року перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , частку боржника в цьому майні не визначено.

За інформацією уповноважених органів іншого рухомого чи нерухомого майна, яке б належало боржнику і на яке можна було звернути стягнення, не виявлено.

Доказів того, що між боржником та іншими співвласниками були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, чи спору щодо рівності часток, немає. Станом на день розгляду подання заборгованість за виконавчими документами боржником є непогашеною.

Таким чином судом встановлено, що приватний виконавець просить суд визначити частку майна боржника у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, а саме: частки боржника ОСОБА_1 у земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини та наведені норми Закону, суд приходить до висновку про те, що приватним виконавцем доведено обґрунтованість подання та наявність передбачених законом підстав для визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, тому подання підлягає задоволенню.

На підставі статей 10, 48 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 443 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

подання приватного виконавця виконавчого округу у Львівській області Меленчука Володимира Ігорьовича - задоволити.

Визначити 1/3 частку боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) у нерухомому майні, а саме: земельній ділянці площею 0,17 га, кадастровий номер :01:004:0191, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ. І. Мельничук