КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 752/8937/24 Головуючий у суді першої інстанції - Слободянюк А.В.
Номер провадження № 22-з/824/50/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А.(суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради Єфімова Антона Анатолійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Ольга Ігорівна, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного та водного фондів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради Рябенко М.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного та водного фондів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року позов заступника керівника Київської міськоїв інтересах держави в особі Київської міської ради залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 752/8937/24.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням заступник керівника Київської міської прокуратури Єфімов А.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради подав апеляційну скаргу 18 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку безпосередньо до апеляційного суду.

21 листопада 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради Єфімова А.А. про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд: накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку з кадастровим номером :90:402:0030 площею 0,0952 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 000); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об`єкту нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :90:402:0030 площею 0,0952 га (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 000); заборонити ОСОБА_1 або будь-яким іншим особам, в тому числі за його дорученням, здійснювати будь-які дії із земельною ділянкою з кадастровим номером :90:402:0030 площею 0,0952 га, що можуть призвести до погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельної ділянки; заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :90:402:0030 площею 0,0952 га, у тому числі, внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про право власності на вказану земельну ділянку, вчинення дій щодо її поділу, об`єднання або інших дій, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав; стягувачем визнати Київську міську прокуратуру; боржниками визнати ОСОБА_1 , Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради та Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Вказана заява мотивована тим, що підставою для звернення до суду з позовом стало виявлення Київською міською прокуратурою порушень ст. ст. З, 7, 9, 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд», ст. ст. 60, 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 19, 20, 43, 44, 58-62, 83, 122, 150 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 6, 85, 88-90 Водного кодексу України, ст. ст. 11, 328, 178 Цивільного кодексу України при передачі у приватну власність спірної земельної ділянки, яка за своїми характеристиками належить до земель природно-заповідного та водного фондів, зокрема, спірна земельна ділянка входить у межі ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та розташована в межах прибережної захисної смуги затоки річки Дніпро.

Вважає, що спірна земельна ділянка незаконного перейшла у приватну власність фізичної особи на підставі рішення Київської міської ради.

На підставі рішення Київської міської ради від 27 листопада 2009 року № 838/2907 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування та видано державний акт про право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЖ № 406746 від 27 квітня 2010 року.

В подальшому ОСОБА_2 вказану земельну ділянку відчужено на користь ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18 серпня 2010 року № 668.

Вказує, що право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 , на вищезазначеному державному акті про право власності проставлено відмітку про перехід права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про що свідчить запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 27 грудня 2010 року № 07-7-05966.

Вказану земельну ділянку площею 0,0952 га 27 квітня 2010 року зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) в державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номера :90:402:0030 з цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14 лютого 2022 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 лютого 2022 року з індексним номером 63530793 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0952 га з кадастровим номером :90:402:0030 за ОСОБА_1 .

Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07 листопада 2023 року № ДК/8-А/2023, складеним Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), спірна земельна ділянка розташована в межах території, яка за функціональним призначенням належить до території лугів та лугопарків, а також розташована в межах об`єкту природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків», прибережної захисної смуги затоки річки Дніпро.

Також вказана земельна ділянка частково огороджена парканом, не використовується, вільна від будь-якої забудови, вкрита зеленими насадженнями та частково розташована в межах акваторії затоки річки Дніпро.

Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 19 липня 2024 року відповідно до схеми еколого-містобудівного прогнозу Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804, спірна земельна ділянка потрапляє в межі природно-заповідного фонду, що підтверджується відповідною довідкою (витягом) з містобудівного кадастру.

За інформацією Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 08 березня 2024 року спірна земельна ділянка потрапляє в межі території, в межах якої мають бути визначені межі ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків».

За результатами огляду спірної земельної ділянки, проведеного в ході розслідування кримінального провадження № 0000823 від 08 серпня 2023 року, із залученням спеціаліста інженера-землевпорядника складено протокол огляду від 27 лютого 2024 року, довідку інженера-землевпорядника від 03 березня 2024 року та план-схему земельних ділянок (у тому числі спірної) з відображенням меж земельних ділянок, меж об`єктів природно-заповідного фонду та положення прибережних захисних смуг.

Таким чином, встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в прибережній захисній смузі затоки річки Дніпро, на території об`єкта природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків». Згідно функціонального призначення за Генеральним планом міста, земельні ділянки знаходяться на території лугів та лугопарків. Більш того, частина спірної земельної ділянки площею 0,0250 га розташована в межах акваторії затоки річки Дніпро.

На думку заявника, вищезазначені обставини підтверджують ризик подальшого відчуження земельної ділянки і засвідчують обґрунтованість тверджень про необхідність застосування у справі заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади міста Києва, які полягають у забезпеченні повернення законному власнику прав на ділянку.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Однак, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

У відповідності до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України які викладені в п.4 постанови №9 від 22.12.2006 року із послідуючими змінами «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог представника позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року позов заступника керівника Київської міської в інтересах держави в особі Київської міської ради залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 752/8937/24 (а.с. 155- 161, т. 3).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням заступник керівника Київської міської прокуратури Єфімов А.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради подав апеляційну скаргу 18 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку безпосередньо до апеляційного суду.

Відповідно до п. 9, 10 ч. 1 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року не набрала законної сили в частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 752/8937/24, оскільки після подання апеляційної скарги момент набрання законної сили фактично переноситься до дня ухвалення постанови апеляційним судом.

Таким чином, враховуючи, що вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 752/8937/24 заходи забезпечення позову чинні на момент розгляду даної заяви, а тому повторне накладення арешту не є доцільним.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для застосування запропонованого позивачем заходу забезпечення позову, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 149, 150, 152, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради Єфімова Антона Анатолійовича про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв