Справа № 347/2320/25
Провадження № 2-др/347/2/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Додаткове)

20 лютого 2026 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарука І.П.,

вивчивши матеріали заяви представника позивача адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів заявника.

19.02.2026 року представник позивача адвокат Андрущенко М.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву адвокат мотивує тим, що 04.02.2026 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі - 12 150 грн., а також 1328,69 грн. сплаченого судового збору.

Питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу позивачем не заявлялося, а тому суд дане питання при постановленні рішення не вирішував.

19.02.2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «Іннова Нова» адвоката Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, до якої додано докази дотримання представником заявника вимог абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто дотримання п`ятиденно терміну подання такої заяви з доказами після ухвалення судом рішення у справі.

Таким чином, представник ТОВ «Іннова Нова»просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Нова» судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000 грн., а також просив розгляд заяви проводити без участі представника ТОВ «Іннова Нова».

У відповідності до вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положення ст.ст. 247 та 270 ЦПК України, суд вважав можливим провести розгляд заяви без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши подану заяву, дослідивши додані до неї матеріали, оцінивши в сукупності надані докази, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії скріншоту з сторінки в електронному кабінеті позивача ТОВ «Іннова Нова» копію судового рішення у електронному кабінеті позивач отримав 12.02.2026 року о 23:02 год.

Згідно копії платіжної інструкції №7 від 18.02.2026 року, ТОВ «Іннова Нова» перерахувало заявнику Андрущенко М.В. 5000 грн. відповідно до договору про надання правничої допомоги №06-05/2025.

Відповідно до копії заявки № про надання послуг від 07.10.2025 року, встановлено, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5000 грн.

Згідно копії Акту № приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2026 року, встановлено, що сторони адвокат Андрущенко М.В. та ТОВ «Іннова Нова» погодили, що загальна вартість послуг згідно акту становить 5000 грн.

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у сторони позивача права на відшкодування судових витрат пов?язаних з розглядом справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання щодо витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що згідно заявки № про надання послуг від 07.10.2025 року позивач ТОВ «Іннова Нова» (замовник) на підставі п.1.1 Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року, доручило адвокату Андрущенко М.В. написання позовної заяви до ОСОБА_1 , заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про залишення без розгляду та написання відповіді на відзив на суму 5000 грн.

Згідно Акта приймання-передачі наданих послуг від 06.05.2025 року, сторони (адвокат Андрущенко М.В. та ТОВ «Іннова Нова») погодили, що загальна вартість послуг згідно акту становить 5000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 18.02.2026 року №7, ТОВ «Іннова Нова» перерахувало адвокату Андрущенко М.В. грошові кошти у розмірі 5 000 грн.

Адвокатом Андрущенко М.В. дотримано п`ятиденний термін подання заяви про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами, що підтверджується копією скріншоту з сторінки в електронному кабінеті позивача ТОВ «Іннова Нова» та Довідкою про доставку електронного документу видрукованого з автоматизованої системи документообігу суду, згідно яких копію судового рішення у електронному кабінеті позивач отримав 12.02.2026 року о 23:08 год.

За змістом положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI,- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Пунктом 3, частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, як видно із ухваленого судом рішення у справі, позов ТОВ «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково у розмірі 54,85% заявлених позовних вимог.

А тому, з урахуванням заявленої адвокатом вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., такі слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 2742,50 грн. грн. (5000 : 100% х 54,85% = 2742,50).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 138, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника позивача адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» - витрати на правничу допомогу у розмірі 2742,50 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя Ю.С. Кіцула