Справа № 285/2418/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" січня 2026 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Т.Г. Корсун, розглянувши заяву адвоката Чернобая Олега Валерійовича про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ємільчинського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва.

Ухвалою суду від 06.11.2025 позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Повний текст ухвали складений 11.11.2025.

29 грудня 2025 року представник відповідача адвокат Чернобай Олег Валерійович звернувся до суду із заявою про відшкодування судових витрат, в якій просив: поновити строк на звернення із заявою про розподіл судових витрат; стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 52250 грн в порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що під час розгляду справи відповідач здійснив судові витрати у загальному розмірі 52250 грн, зокрема: витрати за надання правничої допомоги у розмірі 44250 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги, Додатковою угодою до цього Договору, Актом приймання-передачі, рахунками та платіжними документами; витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи у розмірі 8 000 грн.

Щодо поважності причин пропуску строку на подання таких доказів, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник відповідача вказує, що після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду відповідачем мали бути проведені відповідні розрахунки та здійснено підготовку заяви, що з урахуванням триваючих в Україні блекаутів (відключень світла) займало певний проміжок часу. У зв`язку із цим, заявник вважає, що наявні обґрунтовані підстави для поновлення строку на подання до суду доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки причини пропуску такого строку є поважними та незалежними від відповідача.

31 грудня 2025 року позивач подав заяву, в якій просив прийняти клопотання про зменшення судових витрат до розгляду та відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат. Позивач вказав, що залишення позову без розгляду виключає можливість покладення судових витрат на позивача. Крім того, залишення позову без розгляду саме по собі не є доказом необґрунтованості дій позивача. Заявлені відповідачем витрати на експертизу у сумі 8 000 грн - не є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи, справа не перейшла до розгляду по суті, експертиза не була призначена судом, матеріали експертизи не досліджувалися судом, суд не покладав обов`язку на позивача щодо її проведення. Позивач зазначив також, що відповідач подав заяву через 53 дні після ухвали (06.11.2025 року ухвала суду, 29.12.2025 подано заяву), тобто пропустив строк подання такої заяви, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України. Посилання відповідача на «блекаути», «потребу в розрахунках» не підтверджені жодними доказами і є загальними твердженнями, а загальні посилання на воєнний стан чи відключення світла не є автоматично поважними причинами.

Суд, дослідивши вказану заяву та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Заява про відшкодування судових витрат та докази на підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу надійшли до суду 29.12.2025.

Водночас за положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже за загальним правилом питання про розподіл судових витрат має вирішуватися судом одночасно з ухваленням рішення по суті позовних вимог, при цьому законодавець передбачив можливість розгляду цього питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених умов, а саме: неможливості подання доказів розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Водночас цивільний процесуальний закон не містить жодних положень щодо строків та порядку заявлення сторонами вимог про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та подання доказів щодо їх розміру у справах, у яких судові дебати не проводились, зокрема, закінчених розглядом з постановленням ухвали про закриття провадження у справі чи про залишення позову без розгляду.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже зі змісту частини 5 статті 142 ЦПК України вбачається, що про залишення позову без розгляду у справі виноситься ухвала, в якій може бути вирішене питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Отже аналізуючи зазначені процесуальні норми в їх сукупності та виходячи з таких основних засад цивільного судочинства як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, суд дійшов висновку, що у справі, яка закінчена розглядом з постановленням ухвали про залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимогу про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо їх розміру у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України - протягом п`яти днів після постановлення ухвали.

Ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва постановлено 06.11.2025, повний текст ухвали складений 11.11.2025.

Копію судового рішення представник відповідача отримав 06.11.2025 (повного тексту 12.11.2025) через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

З матеріалів справи вбачається, що заява про розподіл судових витрат та докази на підтвердження витрат відповідача подані 29.12.2025, тобто з істотним спливом строків, передбачених положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

За загальним правилом, встановленим ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч.ч. 6, 7 ст.127 ЦПК України).

При цьому суд звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про поважність причин пропущення строку подання доказів понесення судових витрат, зокрема необхідність проведення розрахунків та здійснення підготовки заяви, що у зв`язку з блекаутами зайняло певний проміжок часу.

При цьому, суд зазначає, що загальновідомим є факт, що відключення світла під час повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну відбувається згідно графіків відключення, що не позбавляло представника відповідача звернутись з заявою про розподіл судових витрат у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заявник, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на відшкодування витрат на правничу допомогу, та як особа, зацікавлена у поданні відповідної заяви, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону, й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Встановлено, що представник відповідача зареєстрований у підсистемі «Електронний суд» та процесуальні документи надсилає/отримує саме за допомогою цієї системи. Доказів щодо неможливості своєчасного звернення до суду з відповідною заявою про відшкодування судових витрат з використанням цієї підсистеми через введення воєнного стану та блекаути заявник не надав, як і доказів зміни графіку роботи у зв`язку із запровадженням воєнного стану та ворожими обстрілами, припинення або збоїв у роботі інформаційно-комунікаційних систем, наявних програмно-технічних засобів і електроживлення тощо.

Суд зауважує, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд вважає, що представником відповідача - адвокатом Чернобай О.В. пропущено строк для подання доказів на підтвердження судових витрат, понесених відповідачем, доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку стороною відповідача не подано, а підстави, які вказані представником відповідача для поновлення пропущеного строку, суд визнає необґрунтованими та неповажними, у зв`язку з цим суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про поновлення процесуального строку слід відмовити, а заяву про розподіл судових витрат слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 120, 127, 133, 137, 141, 142, 246, 270, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - адвокату Чернобаю Олегу Валерійовичу в поновленні процесуального строку подання доказів понесення судових витрат.

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - адвоката Чернобая Олега Валерійовича про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Г. Корсун