Справа №403/605/25 провадження № 2-др/403/4/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2026 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на надання правничої допомоги, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
На дату ухвалення відповідно до ч.3 ст.268 ЦПК України рішення у цивільній справі питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу судом не вирішувалось з огляду на зазначення адвокатом Андрущенком М.В. у поданій до суду позовній заяві про те, що документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання ТОВ «Іннова-Нова» професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, що не перевищує п`яти днів з моменту винесення судом рішення по справі.
05 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» адвокатом Андрущенком М.В. подана заява про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 2600,00 грн..
Судове засідання 18 лютого 2026 року по розгляду заяви адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення проведено без участі сторін згідно з ч.1 ст.223, ч.4 ст.270 ЦПК України.
При вирішенні заяви представника позивача про відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.246 ЦПК України суд за заявою сторони може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у зв`язку з чим 1) розмір таких витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що згідно з пунктами 1.1, 2.4, 3.2 договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року, укладеного між адвокатом Андрущенком М.В., як виконавцем, з однієї сторони, та ТОВ «Іннова Фінанс» в особі директора Дмитрієва В.Ю., як замовника, з іншої сторони, виконавець зобов`язується надавати на користь замовника послуги правничого та консультативного характеру, а замовник - приймати та в порядку, визначеному цим договором сплачувати такі надані послуги; надання послуг за договором здійснюється виконавцем з урахуванням складності кожної з таких послуг, завантаженості виконавця, а також нюансів надання послуг (потреба у відрядженнях тощо); за результатом надання послуг сторони складають акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг, їх деталізація (за необхідності) та вартість.
До переліку послуг за договором №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року відносяться, але не виключно (пункт 1.2): надання формування правової позиції замовника по спорах з клієнтами; складання правової документації (заяви, позовні заяви, відповіді на відзиви, клопотання, заперечення тощо; супровід процесу розгляду справ в судах.
Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом правового висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 24-26), від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обгрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (див. постанова Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі №94/2355/21).
У поданій до суду позовній заяві представником ТОВ «Іннова-Нова» розмір витрат на правову допомогу був визначений в сумі 5000,00 грн..
Отже, відсоток, який відповідає розміру задоволених судом позовних вимог, становить 52,267303%, що складає 2613,37 грн. (52,267303% від 5000,00 грн.).
Разом з тим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, згідно з яким суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, суд не виходить за межі визначеного представником ТОВ «Іннова-Нова» розміру витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 2600,00 грн..
За встановлених обставин справи, суд, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог та процесуальний розсуд представника позивача, передбачений ч.4 ст.12 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення визначеного адвокатом Андрущенком М.В. розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення на користь позивача ТОВ «Іннова-Нова» з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 грн. 00 коп..
Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 246, 258, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,
У цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалити додаткове рішення.
Заяву представника позивача - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на надання ТОВ «Іннова-Нова» професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 2600,00 грн. задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» в порядку розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок).
Повне ім`я та найменування учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.Ю.Атаманова