Справа № 645/9036/25
Провадження № 2/645/1302/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання - Півінська С.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права власност, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права власності. Позивач просить суд: визнати за подружжям, а саме за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; поділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.12.2017 (реєстр. №6113), згідно з яким ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_3 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.10.2019 (реєстр. №4742), згідно з яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.09.2020 (реєстр.№4420), згідно з яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовніра В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54270113 від 26.09.2020, та поновити рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полехіної А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14326845 від 20.04.2016, за ОСОБА_2 .

Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 13.01.2026 року, призначене підготовче засідання.

У позовній заяві одним реченням позивач зазначив наступне: «При цьому, звертаю увагу, що оригінали договорів купівлі-продажу (додатки №№ 9,11,12 до позовної заяви) знаходяться у відповідачів, у зв`язку з чим заявляю клопотання про їх витребування».

24.02.2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача адвоката Дудника В.В. про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Від відповідачки ОСОБА_7 23.02.2026 року на електронну пошту суду надійшла заява, підписана кваліфікованим електронним підписом, про відсутність можливості явки в судове засідання, оскільки відповідачка здійснює захист Батьківщини. Документи, які могли б підтвердити причини неявки до суду, до заяви не долучено.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явилися, належним чином причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, суд вважає за можливе розглянути заяву про витребування доказів без участі сторін, які були належним чином повідомленими про розгляд заяви.

За результатом розгляду клопотання позивача про витребування доказів суд доходить наступного висновку.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 84 КПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Стороною позивача в порушення вимог ст.ст. 84, 95 ЦПК України не надано доказів неможливості самостійно надати запитувані в клопотанні докази, не надано доказів відмови особи, в якої витребовуються докази у наданні зазначених в клопотанні конкретно визначених доказів, не зазначено у кого конкретно з відповідачів знаходиться конкретний доказ. Не обґрунтовано необхідності витребування оригіналів договорів, копії яких долучено позивачем до позову.

Таким чином, суд залишає клопотання позивача про витребування доказів без задоволення.

Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення (постанова від 01.11.2021 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/14132/18).

Керуючись ст.ст. 84, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 25.02.2026 року.

Суддя О.Ю.Алтухова