"02" січня 2026 р. Справа № 363/4009/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпровсько-Тетерівське державне лісомисливське господарство про витребування земельної ділянки лісового фонду із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області із Київського апеляційного суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для продовження розгляду справу передано судді Рукас О.В.

Ухвалою суду від 11.08.2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку тривалістю 10 днів для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме: уточнення ціни позову, сплати судового збору з урахуванням ціни позову та внесення на депозитний рахунок суду (депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київські області, , рахунок: UA0018661, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ) відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) здійсненої в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви, і додання до позову вказаних документів.

Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року позовну заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровсько-Тетерівське державне лісомисливське господарство про витребування земельної ділянки лісового фонду із чужого незаконного володіння у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом було повернуто позивачу.

Постановою Київського Апеляційного суду від 15.12.2025 року ухвалу Вишгородського районного суду від 20 серпня 2025 року будо скасовано, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

Відповідно до п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З позовної заяви та зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом спору є витребування на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації із незаконного володіння відповідача земельної ділянки з кадастровим номером: :14:140:0178, площею 0,1436. Під час подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Витребування земельних ділянок є вимогою майнового характеру, у зв`язку з чим, ціною такого позову має бути вартість майна, щодо якого заявлено вимоги про його витребування.

З аналізу змісту ст. 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Між тим, звіту про нормативно-грошову оцінку вартості земельної ділянки до позову не додано, а це позбавляє суд можливості правильно визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні зазначеної позовної заяви за вимогами майнового характеру.

Позивачем у своїй позовній заяві вказано ціну позову в розмірі 1142 грн., в обґрунтування якої зазначено, що для її розрахунку була використана інформація Держгеокадастру про усереднені показники нормативної грошової оцінки земель лісогосподарського призначення, що були затверджені Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.06.2022 №376 «Про затвердження усереднених показників нормативної грошової оцінки земель», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.07.2022 року за №771/38107, з розрахунку 7946 грн. за 1 га.

Суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки він проведений всупереч вище наведеним вимогам нормативних документів, і не відображає ринкової вартості майна на момент звернення до суду та не підтверджений відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Разом з тим, частиною 2 ст. 176 ЦПК України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд, встановивши, що вартість земельної ділянки, яку просить витребувати позивач, вочевидь не відповідає ринковій і доказів ринкової вартості даної ділянки позивач не надав, суд на виконання вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України не позбавлений права визначити суму судового збору, що підлягає сплаті у максимальному розмірі, встановленому законом для вимог майнового характеру.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази, щодо оцінки майна, про витребування якого йде мова у позовних вимогах, неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогами про витребування земельних ділянок.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року за №10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України, такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Отже, на підставі викладеного, позивачу необхідно здійснити оцінку вартості майна та вказану оцінку надати суду, сплативши судовий збір, з урахуванням вартості оцінки майна або сплатити максимальний розмір судового збору, який повинен відповідати сумі вимог.

Зазначена позиція, щодо доплати судового збору до максимального розміру у випадку відсутності документів, які можуть підтвердити дійсну вартість земельних ділянок, висловлена в ухвалах Верховного суду у справі № 369/7562/23 від 29.09.2025 року

Судовий збір має бути сплачено позивачем за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у Київ. обл. /Вишгород. міс/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) - 899998; Рахунок отримувача - UA0010788; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи);судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вишгородський районний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

На підставі вищевикладеного, зазначена позовна заява прокурора, в порядку ст. 185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, з наданням строку для виправлення зазначених судом недоліків.

Суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви, шляхом уточнення ціни позову, сплати судового збору з урахуванням ціни позову відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) здійсненої в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви або шляхом доплати судового збору в максимальному розмірі і додати до позову вказані документи. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175 - 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації Нікандрової Надії Андріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровсько-Тетерівське державне лісомисливське господарство про витребування земельної ділянки лісового фонду із чужого незаконного володіння, залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас