Справа № 523/2899/25
Провадження №2/523/551/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою,

Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та просив стягнути кошти в загальному розмірі 158927 грн. 26 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ТЗОВ «ТД „МАРВЕЛ» було укладено договір № 011101/4100/0000369 від 31.07.2024 р., предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (№9 в переліку транспортних засобів Страхувальника згідно Додатку № 2 до Договору). Строк дії Договору з 16.08.2024 р. до 15.08.2025 р.

09.09.2024 р. о 08:40 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , біля будинку №71 по вул. Південна дорога в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду нього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 09.10.2024 р. у справі про адміністративні правопорушення № 523/15663/24 накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно рахунку СТО вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 склала 316327,26 грн. з урахуванням ПДВ.

Станом на 09.09.2024 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПРАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" за полісом № 216879255 (ліміт за шкоду майну 160000,00 грн., франшиза 2600,00 грн.).

Позивач від імені страховика відповідача ПРАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ, здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, шляхом перерахування коштів на СТО - ТОВ "ВТП "Iнжпроект" у розмірі 157400,00 грн, згідно з дотриманням вимог спеціального Закону та Положення про ПВЗ, а саме з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (ст. 29 Спеціального Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та вирахуванням розміру франшизи (ст. 12 Спеціального Закону), що підтверджується, страховим актом / наказом № 1/ПВЗ від 08.10.2024 р. та платіжною інструкцією № 193362 від 10.10.2024 року.

При цьому, враховуючи умови договору № 011101/4100/0000369 від 31.07.2024 р., за страховим випадком позивачем складено страховий акт №7 від 08.10.2024 р. та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 158927,26 грн. та виплачено ТОВ "ВИРОБНИЧНО - ТЕХНІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІНЖПРОЕКТ", що підтверджується платіжною інструкцією № 193427 від 10.10.2024 року.

Таким чином Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Зважаючи на викладене, відповідач як винуватець ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі: 316327,26 157400,00 = 158927,26 грн.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено, що у випадку ненадання відзиву без поважних причин, суд розгляне справу за наявними матеріалами. (а.с. 47,47).

Відповідачем 28 квітня 2025 року надано відзив на позовну заяву.

Відповідач зазначив, що для розрахунку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу необхідно керуватися крім іншого, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зі змінами).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано до суду рахунок на оплату від 30.09.2024 № 7727 ТОВ «ВТГ «Інжпроект», в якому зазначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry» д/н НОМЕР_3 на загальну суму 316327,26 грн., який є неналежним та недопустимим доказом, і не визначає розмір заподіяної шкоди.

Натомість Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09, виготовлений оцінювачем ОСОБА_3 , та який Департаментом регресно-позовної роботи Страхової компанії «УНІКА» було спрямовано відповідачу ОСОБА_1 на електронну пошту 14.11.2024, умисно до суду не надано з метою приховування реальної суми заподіяної шкоди.

Разом з цим, саме звіт оцінювача про розмір завданих збитків завданих власнику в разі пошкодження КТЗ є належним засобом доказування у вказаній категорії справ (правові висновки з приводу цього викладені у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц та від 03.06.2021 у справі № 461/2217/19).

Отже, визначаючи розмір майнової шкоди, спричиненої потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням його автомобіля, позивач помилково взяв до розрахунку вартість відновлювального ремонту, що складає 316327,26 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2024 № 7727 ТОВ «ВТП «Інжпроект»), оскільки у даному випадку розмір майнової шкоди позивач повинен був вираховувати із суми 206584,07 грн. (Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09), що є вартістю матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого КТЗ, оскільки відшкодуванню у даному випадку підлягає саме різниця між отриманим потерпілим страховим відшкодуванням та завданою матеріальною шкодою, а не відновлювальним ремонтом. Вартість відновлювального ремонту автомобіля не можно вважати, а ні реальними збитками, а ні матеріальною шкодою, заподіяною потерпілому пошкодженням його автомобіля.

Таким чином, ураховуючи виплачену страховиком відповіадча потерпілому сум страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн. (з урахуванням франшизи) а завдана матеріальна шкода становить 206584,07 грн. (без ПДВ), це підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09, то різниця між фактичним розміром шкоди (матеріальним збитком) і страховою виплатою (страховії відшкодуванням) становить 46584,07 грн.

25.04.2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 52,53).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, його представником адвокатом Фоменко О. В. надано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, підтримала відзив на позовну заяву та зазначила, що відповідач визнає різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 46584,07 грн. (а.с. 102).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ТЗОВ «ТД „МАРВЕЛ» було укладено договір № 011101/4100/0000369 від 31.07.2024 р., предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (№9 в переліку транспортних засобів Страхувальника згідно Додатку № 2 до Договору). Строк дії Договору з 16.08.2024 р. до 15.08.2025 р.

09.09.2024 р. о 08:40 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , біля будинку №71 по вул. Південна дорога в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду нього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 09.10.2024 р. у справі про адміністративні правопорушення № 523/15663/24 накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с. 26).

Відповідно ж до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 09 вересня 2024 року о 08 годині 40 хвилин, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Згідно рахунку СТО вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 склала 316327,26 грн. з урахуванням ПДВ.

Станом на 09.09.2024 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПРАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" за полісом № 216879255 (ліміт за шкоду майну 160000,00 грн., франшиза 2600,00 грн.).

Позивач від імені страховика відповідача ПРАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ, здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, шляхом перерахування коштів на СТО - ТОВ "ВТП "Iнжпроект" у розмірі 157400,00 грн, згідно з дотриманням вимог спеціального Закону та Положення про ПВЗ, а саме з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (ст. 29 Спеціального Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та вирахуванням розміру франшизи (ст. 12 Спеціального Закону), що підтверджується, страховим актом / наказом № 1/ПВЗ від 08.10.2024 р. та платіжною інструкцією № 193362 від 10.10.2024 року.

При цьому, враховуючи умови договору № 011101/4100/0000369 від 31.07.2024 р., за страховим випадком позивачем складено страховий акт №7 від 08.10.2024 р. та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 158927,26 грн. та виплачено ТОВ "ВИРОБНИЧНО - ТЕХНІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІНЖПРОЕКТ", що підтверджується платіжною інструкцією № 193427 від 10.10.2024 року. (а.с. 29,30).

Натомість відповідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09, виготовлений оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку власнику майна «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_3 , 2019 року випуску, внаслідок ДТП складає 206584 грн. 07 коп., без ПДВ. (а.с. 64-68).

Разом з цим, саме звіт оцінювача про розмір завданих збитків завданих власнику в разі пошкодження КТЗ є належним засобом доказування у вказаній категорії справ (правові висновки з приводу цього викладені у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц та від 03.06.2021 у справі № 461/2217/19).

Отже, визначаючи розмір майнової шкоди, спричиненої потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням його автомобіля, позивач помилково взяв до розрахунку вартість відновлювального ремонту, що складає 316327,26 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2024 № 7727 ТОВ «ВТП «Інжпроект»), оскільки у даному випадку розмір майнової шкоди позивач повинен був вираховувати із суми 206584,07 грн. (Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09), що є вартістю матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого КТЗ, оскільки відшкодуванню у даному випадку підлягає саме різниця між отриманим потерпілим страховим відшкодуванням та завданою матеріальною шкодою, а не відновлювальним ремонтом.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" від 18.11.2021 р. № 1909-IX Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (зі змінами) визначав що вартість матеріального збитку визначається як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (п. 8.3 Методики, у якому також наводиться відповідна формула).

Як вже зазначалося, відповідно до ст. ст. 22, 1192 ЦК України, власник пошкодженого майна має право на відшкодування саме матеріального збитку вартість якого визначається саме із урахуванням зносу складників транспортного засобу.

Отже, у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ, а власник пошкодженого майна має право в відшкодування саме матеріального збитку. Вартість такого збитку визначається саме із урахуванням зносу складників транспортного засобу, оскільки замін таких складників зношеного транспортного засобу на нові буде не поновлення стану до того, який існував до порушення прав власника транспортного засобу а поліпшення у порівнянні зі станом до, у даному випадку, ДТП. Тому відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача будь-яких сум, поза межами визначеної вартості матеріального збитку.

Таким чином, ураховуючи виплачену страховиком відповідача потерпілому сум страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн. (з урахуванням франшизи) а завдана матеріальна шкода становить 206584,07 грн. (без ПДВ), це підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.10.2024 за вих. № 42-0/15/94/2024-09-09, то різниця між фактичним розміром шкоди (матеріальним збитком) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 46584,07 грн., котра і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: судовий збір у розмірі 710 грн. 04 коп. (2422,40 грн. х 46584 грн. 07 коп. / 158927 грн. 26 коп.)

Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2051,70 грн. (відповідно до частини задоволених позовних вимог у відсотковому розмірі 29,31%)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (код за , 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6, літ В) різницю між розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 46584 грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (код за , 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6, літ В) суму судового збору у розмірі 710 грн. 04 коп. та витрати на надання правничої допомоги у розмірі 2051 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя