Справа № 472/4/26
Провадження №2/472/1/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.,

за участю секретаря - Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2026 року ТОВ "Діджи Фінанс" звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 09 березня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал" (далі ТОВ "ФК "Віва капітал") та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 680 про надання фінансового кредиту продукту «Старт», відповідно до умов якого Товариство надало відповідачці кредит у сумі 3400,00 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені договором. 18.10.2024 права грошової вимоги за вказаним кредитним договором відступлені ТОВ "Діджи Фінанс" на підставі договору факторингу № 18102024.

Відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12230,00 грн, яка складається з: 3400,00 грн - тіло кредиту, 8830,00 грн - відсотки за користування кредитом.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

20 січня 2026 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, але до суду надійшла заява, в якій остання зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вважає заявлені штраф та пеня необґрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні позову в частині, що перевищує суму кредиту. Також просить суд у разі встановлення заборгованості зменшити розмір відсотків.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 березня 2024 між ТОВ "ФК "Віва капітал" та ОСОБА_1 було укладено договір № 680 про надання фінансового кредиту продукту «Старт», відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Віва капітал" надало відповідачці кредит у розмірі 3400,00 грн, строком на 120 днів з 09.03.2024 до 07.07.2024. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.4). Дисконтна процентна ставка становить 1,715 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, але не більше перших 20 днів користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п.п.1.4.1). Базова процентна ставка складає 2,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (п.п.1.4.2). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі цілі (п.1.6). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 87057,7% (п.1.7). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становить 12960 грн 68 коп. (п.1.8). (а.с. 19-26).

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором J9H1S9, 09.03.2024 21:44.

Крім того, відповідачка попередньо з використанням електронно-цифрового підпису також подала анкету-заяву на отримання кредиту та ознайомилася з паспортом споживчого кредиту (а.с. 19? 27-28).

Виконання ТОВ "ФК "Віва капітал" своїх обов`язків щодо перерахування відповідачу коштів за кредитним договором підтверджується листом ТОВ «Платежі онлайн» за вих № 20228--23122025 від 23.12.2025, відповідно до якого 09.03.2024, було успішно перераховано на платіжну картку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 3400,00 грн (а.с. 36).

18.10.2024 між ТОВ "ФК "Віва капітал" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 18102024, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Віва капітал" передав (відступив) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату, а ТОВ "Діджи Фінанс" прийняв належні ТОВ "ФК "Віва капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с.29-32).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18102024 від 18.10.2024, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 680 в сумі 12230,00 грн, з яких: 3400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8830,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 8).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором складає 12230,00 грн, з яких: 3400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8830,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 12-13)

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 12230,00 грн., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту 3400,00 грн.; - заборгованість за відсотками 8830,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Тому, на підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» у повному обсязі.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн. слід зменшити до 3000 грн.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення до суду з позовом позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., які підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених вимовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених судових витрат підлягає стягненню сума витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., та на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Діджи Фінанс ( , 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) заборгованість за кредитним договором № 680 від 09.03.2024 року, у розмірі 12230 (дванадцять тисяч двісті тридцять ) гривень 00 копійок, яка складається з: 3400,00 грн. заборгованість за тілом; 8830,00 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Діджи Фінанс ( , 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у даній справі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський