Провадження №: 2/336/2076/2026
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши матеріали справи №755/22827/25 (номер провадження 2/336/2076/26) за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, додаткових витрат та пені зі страховика, -

встановив:

12 лютого 2026 року з Дніпровського районного суду м.Києва до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, за підсудністю, надійшла цивільна справа №755/22827/25 (номер провадження 2/336/2076/26) за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «СК «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, додаткових витрат та пені зі страховика, в якій просить стягнути зі страхової компанії ТВД СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 244468,20 гривень - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus RX300, державний номер НОМЕР_1 ; стягнути додаткові витрати, пов`язані з ДТП, у сумі 20000,00 гривень; стягнути зі страхової компанії пеню за прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про ОСЦПВ»; визнати протиправною бездіяльність страховика щодо неприйняття рішення про виплату або відмову в установлені законом строки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України с пори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 5, 6, 8, ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України.

Так, у позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу Lexus RX 300, державний номер НОМЕР_1 , однак не надано доказів щодо зазначеної обставини, що унеможливлює перевірити дійсність.

Також, зазначає, що 13 червня 2024 року о 22 год. 33 хв. у місті Києві, на проспекті Повітрофлотському (шляхопровід), сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача та автомобіля Ford Fusion, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Lexus RX 300 державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року у справі №761/22782/24 водія Ford Fusion ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Однак, вищезазначена постанова суду не завірена належним чином, судом яким була видана та з якої не вбачається чи набрала постанова суду законної чинності, що унеможливлює перевірити дійсність цих обставин.

Відповідно до тексту позовної заяви, позивач зазначає, що після ДТП вона звернулася до страхової компанії винуватця ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте страхова компанія не надала жодного мотивованого письмового рішення, не прийняла рішення про виплату чи відмову, не провела належного розгляду матеріалів справи, чим порушила вимоги ст. 35, 36 Закону України «Про ОСЦПВ». Фактично страховик допустив протиправну бездіяльність, не здійснивши виплату та не повідомивши позивача про жодне рішення у визначені законом строки. У наявності лише відповідь страховика на електронну адресу, яка не є офіційним рішенням про відмову та не може вважатися належним виконанням страховиком своїх обов`язків.

В якості доказів, позивачем надані скріпи з електродної пошти, однак суду не зрозуміле їх походження та з ким саме велась зазначена переписка, та чия саме ця електрона пошта.

Отже, доказів щодо цих обставин, а саме звернення позивачем до страхової компанії, суду позивачем не надано, що унеможливлює перевірити дійсність.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В прохальній частині позову позивач просить стягнути зі страхової компанії пеню за прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про ОСЦПВ», однак при цьому не конкретизував яку саме позивач просить стягнути з відповідача суму пені (детальний розрахунок пені).

Окрім того, в прохальній частині позову позивач просить стягнути зі страхової компанії додаткові витрати, пов`язані з ДТП, у сумі 20000,00 гривень, однак при цьому не конкретизував які самі додаткові витрати та письмові докази цих витрат (детальний розрахунок пені).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028,00 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1211,20 грн.

Крім того, у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Відповідно п. 12 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового або немайнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В позовній заяві зазначена ціна позову 244468,60 грн, надана квитанція про сплату судового збору в розмірі 2450,00 грн.

В даному випадку позивачем заявлено декілька вимог, майнового так немайнового характеру, а саме: 1) стягнути зі страхової компанії ТВД СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 244468,20 гривень - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus RX300, державний номер НОМЕР_1 ; 2) стягнути додаткові витрати, пов`язані з ДТП, у сумі 20000,00 гривень; 3) стягнути зі страхової компанії пеню за прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про ОСЦПВ»; 4) визнати протиправною бездіяльність страховика щодо неприйняття рішення про виплату або відмову в установлені законом строки.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, та надати оригінали квитанцій про його сплату суду за окремі позовні вимоги (майнового та немайнового характеру) у відповідному розмірі.

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, додаткових витрат та пені зі страховика, залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу та представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: