Справа № 404/8076/25
Номер провадження 2/404/2865/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, на нараховану та недоотриману пенсію в загальній сумі 172 324,99 грн., яка належить спадкодавцю ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь нараховану та недоотриману пенсію в загальному розмірі 172 324,99 грн. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що вона є спадкоємицею до майна її чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з чоловіком вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім них, на час його смерті, за цією адресою більше ніхто не проживав та не був зареєстрований.

30 березня 2023 року вона, як спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Визнаючи її належним та єдиним спадкоємцем, нотаріус 29 березня 2023 року видала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 1/2 частку житлового будинку та 33/50 частки земельної ділянки.

Вказувала, що за життя її чоловік був пенсіонером МО України та отримував військову пенсію через ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Крім того, за життя її чоловіка відповідач мав заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 19 233,70 грн. згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/328/20. Також, ГУ ПФУ в Кіровоградській області мало заборгованість у розмірі 153 091,29 грн. згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/64/21.

Вказані суми не були виплачені. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, вона не змогла на протязі 6 місяців звернутися до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про виплату їй даних коштів, які за життя не були виплачені її чоловіку. Однак, у такому разі, згідно вимог чинного законодавства дані суми невиплаченої пенсії відносяться до спадкового майна.

Позивач зазначала, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на недоотриману пенсію та інші нарахування, вона також подала нотаріусу відповідну заяву. Крім того, нею було надано нотаріусу листи відповідача від 17 березня 2020 року та від 13 квітня 2021 року, які свого часу були видані чоловіку та згідно яких пенсійний фонд визнавало свою заборгованість по невиплаченій пенсії. Також, нею була отримана відповідь від відповідача у вигляді офіційного листа, про наявність таких сум невиплаченої її чоловіку пенсії.

08 квітня 2024 року, їй було вручено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані суми заборгованості. Нотаріус своє рішення мотивувала тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області не надало нотаріусу інформацію про наявність невиплачених грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда у справі № 405/3611/24 від 24 жовтня 2024 року було визнано незаконною та скасовано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2024 року, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману ним за життя пенсію та інші нарахування.

04 липня 2025 року позивач ще раз самостійно звернулась до відповідача із заявою про зарахування та виплачу пенсії її чоловіка. На заяву відповідач листом повідомив, що відсутні законні підстави для здійснення даної виплати, так як в рішенні суду у справі № 405/3611/24 від 24 жовтня 2024 року відсутні будь-які зобов`язання щодо ГУ ПФУ.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача у виплаті їй недоодержаної пенсії померлого чоловіка, у зв`язку з чим просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 04 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

08 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що на виконання рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 по справі № 340/328/20 та від 15 лютого 2021 по справі № 340/64/21 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано суми доплат, які залишились невиплаченими на день смерті.

Вищезазначені рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду винесені на користь ОСОБА_2 . Оскільки позивач не є стороною по справі, то законних підстав для виплати ОСОБА_1 суми, нарахованої на виконання рішення суду, немає.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню , так як: недоотримана пенсія це сума пенсії, що належала пенсіонерові та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Правове регулювання питання виплати недоотриманої пенсії міститься в ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Нормами ст. 61 Закону передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач звернулась із заявою 26 лютого 2025, що перевищило 6 місяців, тому права на виплату недоотриманої доплати пенсії ОСОБА_2 позивач не має. Копія свідоцтва про право спадкування відсутнє.

Звертаючись до суду із цією позовною заявою заявник не надала жодного доказу набуття права на спадщину на суму 172 324,99 грн. Також, не надано доказів набуття права власності на будь-яке інше майно. Отже, заявником не надано доказів того, що нею в порядку спадкування набуто право на отримання грошових виплат (пенсійних виплат), нарахованих, але не виплачених за життя ОСОБА_2 . Відтак, підстави для стягнення коштів відсутні.

Звертаючись до суду із цією позовною заявою позивач не врахувала, що суми недоотриманої пенсії за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, з звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути успадковані. Таким чином, Головне управління діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що Головним управління вчинено будь-яку протиправну дію. Позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П. копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Позивач надала у судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частинах 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Суд установив, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1437, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За заявою позивача про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_2 , поданою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П., заведена спадкова справа до майна померлого.

Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом до майна ОСОБА_2 є лише позивач.

Разом з чоловіком позивач проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріус 29 березня 2023 року видала позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 1/2 частку житлового будинку та 33/50 частки земельної ділянки.

За життя чоловік позивача був пенсіонером та отримував військову пенсію через ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За життя її чоловіка відповідач мав заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 19 233,70 грн. згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/328/20. Також, ГУ ПФУ в Кіровоградській області мало заборгованість у розмірі 153 091,29 грн. згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/64/21. Вказані суми не були виплачені.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на недоотриману пенсію та інші нарахування, позивач також подала нотаріусу відповідну заяву. Було надано нотаріусу листи відповідача від 17 березня 2020 року та від 13 квітня 2021 року, які свого часу були видані чоловіку позивача та згідно яких пенсійний фонд визнавав свою заборгованість по невиплаченій пенсії. Також, нею була отримана відповідь від відповідача у вигляді офіційного листа, про наявність таких сум невиплаченої її чоловіку пенсії.

08 квітня 2024 року позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані суми заборгованості. Нотаріус своє рішення мотивувала тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області не надало нотаріусу інформацію про наявність невиплачених грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда у справі № 405/3611/24 від 24 жовтня 2024 року було визнано незаконною та скасовано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2024 року, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману ним за життя пенсію та інші нарахування.

04 липня 2025 року позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування та виплачу пенсії її чоловіка. На заяву відповідач листом повідомив, що відсутні законні підстави для здійснення даної виплати, так як в рішенні суду у справі № 405/3611/24 від 24 жовтня 2024 року відсутні будь-які зобов`язання щодо ГУ ПФУ.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, позивач звернулася зі заявою до нотаріуса, яка зареєструвала спадкову справу, де ОСОБА_2 визначений як спадкодавець.

Як передбачено у ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа № 428/6685/19), яка, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховується при застосуванні норм права.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала померлому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Відтак, позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

Враховуючи, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у повному розмірі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , на належну спадкодавцю та неодержану ним пенсію у розмірі 172 324,99 грн.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 недоотриману померлим ОСОБА_2

за життя пенсію у розмірі 172 324,99 грн., а також 1724 грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7-а, .

Повний текст судового рішення складено 19.02.2026 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова