Справа № 690/871/25
Провадження № 2-о/690/5/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника заявника Держан В.В.

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків,

в с т а н о в и в:

представник заявника ОСОБА_2 адвокат Держан В.В. уточнила вимоги заявника та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Смільченці, Лисянського району, Черкаської області та ОСОБА_3 , це одна і та сама особа, яка згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Ватутінським міським відділом ЗАГС 10.09.1993 являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації та проходив службу у ВЧ НОМЕР_3 . 24.11.2025 із ІНФОРМАЦІЯ_3 прийшло сповіщення № 354 сім`ї захопленого у полон або заручником, інтернованого у нейтральних державах або зниклого безвісти військовослужбовця, відповідно до якого матрос ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти 18.11.2025. Заявник звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подачі документів для оформлення виплат, як члену сім`ї зниклого безвісті. Для підтвердження родинних відносин з батьком заявником подане свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_2 .. Через деякий час заявнику повідомили, що при перевірці є розбіжності у написанні «по - батькові» її батька, ОСОБА_3 .. Згідно паспорта її батько зазначений як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про її народження він зазначений як « ОСОБА_3 ». При перевірці всіх інших документів які видавалася на ім`я батька, а саме: РНОКПП, свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження батьків, посвідчення УБД та свідоцтво про народження брата, батько зазначений як ОСОБА_3 . Вказані розбіжності виникли внаслідок того, що особа яка виписувала свідоцтво про народження заявника, допустила помилку, на яку вона своєчасно не звернула уваги. Той факт, що « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » це одна і та сама особа, яка являється ОСОБА_2 батьком стверджується наявністю в заявника оригіналів документів, фотокарток та даний факт в судовому засіданні можуть підтвердити свідки. А тому вона і звернулася до суду з даною заявою.

Представник заінтересованої особи Звенигородського ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, директор відділу надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що уточнені вимоги отримано та повідомила, що орган ДРАЦС не є заінтересованою особою у розгляді справ даної, так як винесені по даних справах рішення суду не пред`являються заявником до органу ДРАЦС і не підлягають виконанню органом ДРАЦС. У зв`язку з цим просить дану справу розглянути у відсутності представника відділу.

Заінтересована особа ОСОБА_1 уточнені вимоги заявника підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Суд, заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги заявника ОСОБА_2 законні та обґрунтовані.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.11.2025, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

ОСОБА_3 призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 та проходив службу у ВЧ НОМЕР_3 .

24.11.202 із ІНФОРМАЦІЯ_3 прийшло сповіщення № 354 сім`ї захопленого у полон або заручником, інтернованого у нейтральних державах або зниклого безвісти військовослужбовця, відповідно до якого матрос ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій мінометного взводу мінометної батареї батальйону берегової оборони ВЧ НОМЕР_3 , призваний під час мобілізації 22.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісти 18.11.2025 в районі населеного пункту Одрадокам`янка, Бериславського району, Херсонської області внаслідок ураження ворожим FPV дрону під час виконання обов`язків військової служби.

Заявник звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подачі документів для оформлення виплат, як члену сім`ї зниклого безвісті.

Для підтвердження родинних відносин з батьком заявником подане свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_2 , серія НОМЕР_4 , видане Ватутінським міським відділом ЗАГС. Через деякий час заявнику повідомили, що при перевірці є розбіжності у написанні «по - батькові» її батька, ОСОБА_3 .. Згідно паспорта № НОМЕР_5 , Орган що видав 7117 дата видачі 24.07.2023 її батько зазначений як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про її народження він зазначений як « ОСОБА_3 ». При перевірці всіх інших документів які видавалася на ім`я батька, а саме: РНОКПП, свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 , видане 18.12.1971 Смільчинською сільЗАГС Лисянського району, Черкаської області, свідоцтво про одруження батьків серія НОМЕР_7 , видане 06.04.2002 відділом РАГС Ватутінського МУЮ Черкаської області, в посвідчені УБД серія НОМЕР_8 , виданого 26.02.2025 Управлінням персоналу штабу командування ВМС ЗС України та в свідоцтві про народження брата серія НОМЕР_9 , виданого 28.01.2006 відділом Ватутінського міськвиконкому батько зазначений як ОСОБА_3 .

Вказані розбіжності виникли внаслідок того, що особа яка виписувала свідоцтво про народження заявника допустила помилку, на яку вона своєчасно не звернула уваги.

Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є сусідами ОСОБА_3 та пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 це одна і та сама особа та він є батьком заявника ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011, «Коробов проти України» від 21.10.2011, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів.

Таким чином, якщо суть вимоги пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Відповідно до вказаного, суд вважає, що право на спадщину у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ слід розцінювати як право на «законне очікування» майна, яке входить до її складу, а не оформлення спадкодавцями у встановленому законом порядку права власності на належне їм майно, не може бути перешкодою для обмеження права спадкоємця на отримання спадщини.

З урахуванням вказаного та положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає застосування судами Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином для звернення до суду із позовною заявою за правилами позовного провадження не має підстав, оскільки встановлення фактів, що мають юридичне значення, не можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Смільченці, Лисянського району, Черкаської області та ОСОБА_3 , це одна і та сама особа, яка згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Ватутінським міським відділом ЗАГС 10.09.1993 являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76, 78, 81, 258, 259, 263-265, 294, 315-318, 354-356, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Смільченці, Лисянського району, Черкаської області та ОСОБА_3 це одна і та сама особа, яка згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого Ватутінським міським відділом ЗАГС Черкаської області являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2026 року.