Провадження № 22-ц/824/1729/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Вища рада правосуддя, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2024 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з вказаним позовом до відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони є батьками неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , 2009 року народження.

18 серпня 2021 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про спільне утримання та виховання дитини, яким визначено порядок участі батьків у забезпеченні умов життя дитини та розмір аліментів. Згідно з п. 4.4 договору, батько зобов`язався щомісяця сплачувати доходу, але не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, шляхом перерахування коштів на рахунок матері.

Відповідач - ОСОБА_2 , суддя Окружного адміністративного суду м. Києва, призначений указами Президента у 2009 та 2017 роках. Згідно з деклараціями, його дохід становив: 2021 р. - 1 681 350 грн, 2022 р. - 1 507 326 грн, 2023 р. (8 міс.) - 951 586 грн.

З серпня 2023 року він проходить військову службу у Головному управлінні військової юстиції, отримуючи грошове забезпечення; суддівська винагорода на цей час не виплачується. За період вересень 2023 - травень 2024 року отримав 354 112,21 грн. У 2023 році продав нерухомість на 1 865 000 грн і придбав квартиру в Києві.

Позивач стверджує, що відповідач мав достатній дохід для виконання зобов`язань, однак не сплачував аліменти, чим утворивзаборгованість за період з липня 2023 по червень 2024 року. Також нараховано індекс інфляції та позивач просить стягнути 223 837,59 грн пені за прострочення платежів.

Позивач наголошував, що всі додаткові витрати на дитину (лікування, освіта, подорожі) вона несла самостійно, а відповідач безпідставно ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання сина.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 501 203,12 грн, у тому числі: 271 710,39 грн - заборгованість з аліментів за період з липня 2023 року до червня 2024 року, 5 655,14 грн - індекс інфляції, 223 837,59 грн - пеня.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 403 470, 39 грн - аліментів за період з липня 2023 року до грудня 2024 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 15 липня 2025 року та 16 липня 2025 року позивач та 25 липня 2025 року відповідач направили апеляційні скарги, у якій зазначили, що оскаржуване рішення вважають незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішеннях суду, дійсним обставинам справи, за недоведеності обставин, які суд визнав встановленими.

У зв`язку з цим позивач у своїх апеляційних скаргах просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені та інфляції та прийняти в цій частині нове рішення; в іншій частині рішення - залишити без змін.

Натомість відповідач просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

17 серпня 2025 року до апеляційного суду від позивача направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. 18 серпня 2025 року до апеляційного суду від відповідача направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

10 лютого 2026 року від сторін до апеляційного суду подано спільну заяву про затвердження мирової угоди, клопотання про повернення апелянту 50 % сплаченого ним судового збору та клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою суду першої інстанції від 04 квітня 2025 року. Разом із заявою було надано оригінал Мирової угоди про врегулювання спору про стягнення заборгованості по аліментам у цивільній справі № 759/14528/024 від 09 лютого 2026 року, підписаної сторонами.

У судове засідання, призначене на 19 лютого 2026 року, з`явилися позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Овдійчук І.О., які підтримали підписану сторонами мирову угоду та просили суд її затвердити.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що вказана вище заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню з огляду на наступне:

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із пунктом 2 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Договір є універсальним регулятором приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами та є завершенням судового провадження, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами. Тобто, мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення спору, розподіляють спірні права та обов`язки або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу щодо предмета спору.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (стаття 208 ЦПК України).

Із наданої мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 (позивачем) та ОСОБА_2 (відповідачем)від 09 лютого 2026 рокуу цивільній справі № 759/14528/24, вбачається, що сторони дійшли згоди про врегулювання між ними спору про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, шляхом укладення мирової угоди, наступного змісту:

« ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є сторонами по цивільній справі № 759/14528/24 про стягнення заборгованості по аліментам за договором про спільне утримання та виховання дитини за період з липня 2023 по грудень 2024 року, інфляційних втрат та пені, за участю третіх осіб Національного агентства з питань запобігання корупції, Вищої рада правосуддя, яка перебуває у провадженні Київського апеляційного суду, на підставі ст. ст. 207-208 ЦПК України домовились про укладення даної Мирової угоди на наступних умовах:

1.Дана Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання судового спору на основі взаємних поступок та враховуючи, що:

1.1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ;

1.2. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений та нотаріально посвідчений Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021 року, відповідно до п.п. 4.3., 4.4. якого Відповідач зобов`язаний надавати Позивачу щомісяця грошову суму на утримання сина у розмірі чверті свого заробітку (доходу), проте не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлених законодавством України, на день сплати, до досягнення сином повноліття, а у разі продовження ним навчання до двадцяти трьох років, виходячи із своїх фінансових можливостей;

1.3. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли усної домовленості на підставі Сімейного Кодексу України врегулювати правовідносини, які виникли між ними на підставі зазначеного вище Договору та припинити право Позивача на аліменти у зв`язку з переданням Відповідачем сину права власності на нерухоме майно (житловий будинок садибного типу, рнонм 080, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.0543, кадастровий номер :01:018:0214 під будинком), яке є особистою приватною власністю Відповідача та набуте ним за договорами дарування від 05.10.2024 р., надалі - Нерухоме майно.

2. Відповідач визнає, що є платником аліментів за Договором між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021 року та має заборгованість перед Позивачем за цим Договором за період з липня 2023 року по грудень 2024 року включно в сумі 403 470, 39 грн., що підтверджено рішенням Святошинського районного суду м. Києва у даній справі № 759/14528/24.

3. В зв`язку з існуванням у ОСОБА_2 заборгованості перед ОСОБА_1 та наміром сторін врегулювати правовідносини між ними на майбутнє, Відповідач на протязі 60 календарних днів після затвердження судом даної Мирової угоди, але не раніше ніж буде скасовано/припинено арешт на Нерухоме майно, накладений ухвалою від 04 квітня 2025 року у даній справі №759/14528/24,зобов`язується передати у власність сина ОСОБА_3 Нерухоме майно, зазначене в п. 1.3 Мирової угоди, для чого Сторони у встановленому законодавством порядку укладають нотаріальний договір про безоплатну передачу/дарування Нерухомого майна у власність сину ОСОБА_3 , що буде вважатись належним виконанням Мирової угоди.

5. Сторони домовитись діяти відкрито, добросовісно, не вживати заходів, які б перешкоджали у виконанні ними даної Мирової угоди, якнайшвидше вживати усіх заходів, необхідних для виконання даної Мирової угоди.

6. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо заборгованості, стягнення якої є предметом даного спору по справі № 759/14528/24.

При належному виконанні умов цієї Мирової угоди Позивач не матиме вимог до Відповідача щодо основної суми боргу, пені та нарахування інфляції на несвоєчасно сплачені суми аліментів на утримання сина.

7. В разі невиконання або ухилення від виконання Відповідачем у встановлений строк зобов`язання, вказаного в п. 3 Мирової угоди, він сплачує Позивачу штраф у розмірі 400 000 грн., крім випадків, якщо таке невиконання стало наслідком незалежних від Відповідача обставин або дій/бездіяльності Позивача.

Під ухиленням від виконання сторони розуміють, крім іншого, також накладення за зверненням Відповідача або за вимогами інших осіб до Відповідача арештів/заборон/будь-яких обтяжень на Нерухоме майно, які є перешкодою для укладання договору про передачу Нерухомого майна сину.

8. Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

9. Сторони однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки. Волевиявлення Сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі і інтересам. Мирову угоду на вищевикладених умовах укладено при повному розумінні Сторонами її предмету, термінології і наслідків. Сторони з текстом даної Мирової угоди ознайомлені, заперечень не мають.

10. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

11. Мирову угоду укладено в 3-х оригінальних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу, по одному для Позивача та Відповідача і один примірник передається Київському апеляційному суду.

12. Після підписання цієї Мирової угоди Сторони зобов`язуються подати її примірник на затвердження Київському апеляційному суду у справі № 759/14528/24.

13. У разі не затвердження судом цієї мирової угоди з будь-яких причин чи підстав та продовження розгляду справи № 759/14528/24 судом, Сторони не мають права посилатися на неї як на доказ у справі, що підтверджує чи спростовує будь-яку обставину».

Зміст вказаної мирової угоди свідчить, що вона укладена виключно з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін спору, та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Затвердження судом цієї мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема положенням статей 207, 208 ЦПК України.

Мирова угода власноруч підписана сторонами.

Пунктом 3 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Відповідно до частини другої статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наслідки закриття провадження у справі викладені в ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року у справі № 759/14528/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Вища рада правосуддя, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року заявуОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :01:018:0214, площею (га): 0.0543, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, яка належить ОСОБА_2 .

Відповідно до приписів частини 1, 4 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно із частиною 9 статті 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на те, що оскаржуване рішення визнано нечинним, провадження у справі закрито, суд дійшов висновку про задоволення спільного клопотання сторін про скасування заходів забезпечення позову. У зв`язку з цим заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року, підлягають скасуванню відповідно до частини дев`ятої статті 158 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір у загальному розмірі - 6 052,05 грн (том ІІІ а.с. 213). Відтак, апелянту ОСОБА_2 слід повернути з державного бюджету 3 026, 03 грн судового збору.

Керуючись статтями 158, 207, 255, 256, 373, 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 (позивачем) та ОСОБА_2 (відповідачем) від 09 лютого 2026 рокуу цивільній справі № 759/14528/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Вища рада правосуддя, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, наступного змісту:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є сторонами по цивільній справі № 759/14528/24 про стягнення заборгованості по аліментам за договором про спільне утримання та виховання дитини за період з липня 2023 по грудень 2024 року, інфляційних втрат та пені, за участю третіх осіб Національного агентства з питань запобігання корупції, Вищої рада правосуддя, яка перебуває у провадженні Київського апеляційного суду, на підставі ст. ст. 207-208 ЦПК України домовились про укладення даної Мирової угоди на наступних умовах:

1.Дана Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання судового спору на основі взаємних поступок та враховуючи, що:

1.1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ;

1.2. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений та нотаріально посвідчений Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021 року, відповідно до п.п. 4.3., 4.4. якого Відповідач зобов`язаний надавати Позивачу щомісяця грошову суму на утримання сина у розмірі чверті свого заробітку (доходу), проте не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлених законодавством України, на день сплати, до досягнення сином повноліття, а у разі продовження ним навчання до двадцяти трьох років, виходячи із своїх фінансових можливостей;

1.3. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли усної домовленості на підставі Сімейного Кодексу України врегулювати правовідносини, які виникли між ними на підставі зазначеного вище Договору та припинити право Позивача на аліменти у зв`язку з переданням Відповідачем сину права власності на нерухоме майно (житловий будинок садибного типу, рнонм 080, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.0543, кадастровий номер :01:018:0214 під будинком), яке є особистою приватною власністю Відповідача та набуте ним за договорами дарування від 05.10.2024 р., надалі - Нерухоме майно.

2. Відповідач визнає, що є платником аліментів за Договором між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021 року та має заборгованість перед Позивачем за цим Договором за період з липня 2023 року по грудень 2024 року включно в сумі 403 470, 39 грн., що підтверджено рішенням Святошинського районного суду м. Києва у даній справі № 759/14528/24.

3. В зв`язку з існуванням у ОСОБА_2 заборгованості перед ОСОБА_1 та наміром сторін врегулювати правовідносини між ними на майбутнє, Відповідач на протязі 60 календарних днів після затвердження судом даної Мирової угоди, але не раніше ніж буде скасовано/припинено арешт на Нерухоме майно, накладений ухвалою від 04 квітня 2025 року у даній справі №759/14528/24,зобов`язується передати у власність сина ОСОБА_3 Нерухоме майно, зазначене в п. 1.3 Мирової угоди, для чого Сторони у встановленому законодавством порядку укладають нотаріальний договір про безоплатну передачу/дарування Нерухомого майна у власність сину ОСОБА_3 , що буде вважатись належним виконанням Мирової угоди.

5. Сторони домовитись діяти відкрито, добросовісно, не вживати заходів, які б перешкоджали у виконанні ними даної Мирової угоди, якнайшвидше вживати усіх заходів, необхідних для виконання даної Мирової угоди.

6. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо заборгованості, стягнення якої є предметом даного спору по справі № 759/14528/24.

При належному виконанні умов цієї Мирової угоди Позивач не матиме вимог до Відповідача щодо основної суми боргу, пені та нарахування інфляції на несвоєчасно сплачені суми аліментів на утримання сина.

7. В разі невиконання або ухилення від виконання Відповідачем у встановлений строк зобов`язання, вказаного в п. 3 Мирової угоди, він сплачує Позивачу штраф у розмірі 400 000 грн., крім випадків, якщо таке невиконання стало наслідком незалежних від Відповідача обставин або дій/бездіяльності Позивача.

Під ухиленням від виконання сторони розуміють, крім іншого, також накладення за зверненням Відповідача або за вимогами інших осіб до Відповідача арештів/заборон/будь-яких обтяжень на Нерухоме майно, які є перешкодою для укладання договору про передачу Нерухомого майна сину.

8. Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

9. Сторони однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки. Волевиявлення Сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі і інтересам. Мирову угоду на вищевикладених умовах укладено при повному розумінні Сторонами її предмету, термінології і наслідків. Сторони з текстом даної Мирової угоди ознайомлені, заперечень не мають.

10. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

11. Мирову угоду укладено в 3-х оригінальних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу, по одному для Позивача та Відповідача і один примірник передається Київському апеляційному суду.

12. Після підписання цієї Мирової угоди Сторони зобов`язуються подати її примірник на затвердження Київському апеляційному суду у справі № 759/14528/24.

13. У разі не затвердження судом цієї мирової угоди з будь-яких причин чи підстав та продовження розгляду справи № 759/14528/24 судом, Сторони не мають права посилатися на неї як на доказ у справі, що підтверджує чи спростовує будь-яку обставину.

Визнати нечинним рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року у справі № 759/14528/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Вища рада правосуддя, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини.

Закрити провадження у справі № 759/14528/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Вища рада правосуддя, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року у цивільній справі № 759/14528/24, шляхом зняття арешту, накладеного на земельну ділянку кадастровий номер: :01:018:0214, площею (га): 0.0543, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, яка належить ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за рахунок державного бюджету 50% загально сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 026 (три тисячі двадцять шість) грн 03 коп. за квитанцією про сплату № 2516-4275-1223-5903 від 25 липня 2025 року (отримувач: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101; ; П/Р: UA0026010, МФО: 899998; призначення: 739; Судовий збір, ОСОБА_2 , Київський апеляційний суд; Банк: АТ «ТАСКОМБАНК», Код банку 339500, ).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько