Справа № 303/1144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гутій О.В

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24.02.2025 року справу призначено в порядку загального прозовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18.03.2025 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, об`єднавши їх в одне провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08.05.2025 року справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо повторної неявки позивача та його представника (за зустрічним позовом) в судове засідання.

В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом просили зустрічний позов залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.

В судові засідання, призначені на 16 грудня 2025 року о 13 годині 15 хвилин, 13 січня 2026 року о 10 годину 30 хвилин представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом не з`явився, однак подав заяву про відкладення розгляду справи на інший термін, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засідання; 24 лютого 2026 року о 10 годину 30 хвилин представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом не з`явився, однак подав заяву про відкладення розгляду справи на інший термін, у зв`язку із хворобою, однак відповідних доказів представником не долучено.

Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, але його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 ст.257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до правових висновків викладені в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13, провадження № 61-36375св18 процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц та від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19.

Враховуючи повторну неявку позивача та його представника в судове засідання, а також неподання заяви про розгляд справи за її відсутності за таких обставин на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 25.02.2026 року.

Головуюча Гутій О.В.