УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. Справа № 596/196/26

Провадження № 6/596/9/2026

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.

за участю: заступника начальника

Гусятинського ВДВС

у Чортківському районі Тернопільської

області Навроцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин подання заступника начальника Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Навроцької Марії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Навроцька М.М. звернулась до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 500/2990/22 виданим 04.10.2022.

В обґрунтування подання заступник начальника вказала, що на виконанні у Гусятинському відділі ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження №70657046 з виконання виконавчого листа № 500/2990/22, виданого 04.10.2022 про стягнення податкового боргу по платежу орендної плати з фізичних осіб у сумі 49521,64 грн..

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКГТП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 05.01.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

05.01.2023 державним виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації від реєструючих установ, а саме: відповіді ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено; відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформації не знайдено; відповіді про МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів - в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, отже виходячи з наведеного, доходів та рухомого майна, які б належали боржнику на праві власності не виявлено.

Виконавцем 05.01.2023 на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак, ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності, згідно інформації з ДРРП нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди (очисні споруди); будівлі бару та їдальні; будівля торгівельного комплексу, які станом на 02.02.2026 перебувають в іпотеці фінансових установ, а також за боржником зареєстроване право оренди земельної ділянки.

Також зазначено, що ОСОБА_1 доходів не отримує. Банківський рахунок закрито, припинено зайняття підприємницькою діяльністю, інших доходів не виявлено.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України від 02.02.2026 повідомлено про те, що ОСОБА_1 не перетинав державний кордон України.

Враховуючи викладене, рішення на час направлення до суду подання, не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

28.01.2026 у відділ надійшов лист стягувача - Головного управління ДПС у Тернопільській області №759/5/19-00-13-06 від 23.01.2026 про вжиття заходів щодо звернення до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України.

Посилаючись на п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України та те, що боржник рішення суду не виконує, ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання, просить подання задовольнити.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судовому засіданні заступник начальника підтримала подання та просила його задовольнити.

Також вказала, що боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи і майно, і це підтверджено постановою про відкриття виконавчого провадження, проте зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення вказаної постанови немає. Виклик боржника ОСОБА_1 до виконавця здійснювався один раз, однак зворотне повідомлення про вручення виклику боржнику відсутнє. Кошти на рахунку у боржника відсутні, відкритих рахунків в останнього немає. Все зареєстроване нерухоме майно за боржником перебуває в заставі по банківських установах. ОСОБА_1 як суб`єкт підприємницької діяльності припинив свою діяльність.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг по платежу орендна плата з фізичних осіб у сумі 49 521,64 грн..

10 листопада 2022 року на виконання вказаного рішення суду, судом видано виконавчий лист №500/2990/22.

05 січня 2023 року старшим державним виконавцем Гусятинського відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області ЗМУ Міністерства юстиції Вівчар Х.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. При цьому, доказів отримання вказаної вище постанови боржником ОСОБА_1 , виконавцем до матеріалів подання не додано та під час розгляду подання в суді не здобуто.

Також встановлено, що згідно відповіді на запит №312245123 від 02.02.2026 до Державної прикордонної служби України щодо перетну боржником державного кордону, відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 державного кордону.

При цьому, доказу на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон суду не надано та під час розгляду справи за вищевказаним поданням у судовому засіданні не здобуто.

Згідно відповіді на запит №312244944 від 02.02.2026 до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, інформацію не надано з причин: Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Відповідно до відповіді на запит №312948321 від 02.02.2026 до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи - відсутні дані про отримання доходу ОСОБА_1 ..

Як видно із відповіді на запит №225472092 від 02.02.2026 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит щодо наявності банківських рахунків у боржника ОСОБА_1 станом на 02.02.2026, рахунок у АТ «Райффайзен Банк» закритий, інші рахунки відсутні.

Відповідно до відповіді за запит до податкової служби, відомості про доходи боржника ОСОБА_1 відсутні.

Як вбачається із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, боржник ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, дата запису: 04.01.2018, номер запису: 6000881.

Згідно інформації з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №462582471 від 02.02.2026, боржник ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме:

- будівлі торгівельного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці, іпотеко держатель ЗАТ КБ «Приват Банк», код 14360570, (номер запису про обтяження 6923267);

- 1/2 частки будівель та споруд (очисних споруд) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває в іпотеці з 18.08.2006 (номер запису про обтяження 3634103), іпотекодержатель ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», код 37825968;

- будівлі бару та їдальні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які перебувають в іпотеці, іпотекодержатель ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», код 37825968, (номер запису про обтяження 4933617).

Також, ОСОБА_1 є орендарем - земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1620, орендодавець Гусятинська селищна рада, .

Суд, розглянувши подання, заслухавши пояснення заступника начальника Гусятинського відділу ДВС, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

В силу вимог п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями п.19 ч.3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення або рішення інших органів, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення або рішення інших органів, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно з вимогами ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто, бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, заступник начальника Гусятинського відділу ДВС у Чортківському районі обґрунтовує подання тим, що боржник рішення суду не виконує.

Однак, сам по собі факт невиконання рішення суду не є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межи території України та не підтверджує факт свідомого та злісного ухилення від виконання рішення суду.

Представником Гусятинського відділу ДВС не подано жодних доказів того, що ОСОБА_1 , не маючи паспорта громадянина України для виїзду за кордон, має намір його перетинати та ухилитись від виконання судового рішення. Також не подано доказів того, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду, чи має намір перетнути кордон та ухилитись від виконання судового рішення.

З матеріалів подання та виконавчого провадження встановлено, що боржник не працює, підприємницькою діяльністю не займається, має у власності нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці.

Відтак, на думку суду, вищевказане, не свідчать про ухилення від виконання покладених на боржника обов`язків вищевказаним рішенням суду.

Також, державним виконавцем не обґрунтовано, як саме таке обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде дійсно сприяти на виконання рішення суду та погашенню заборгованості.

Більше того, факт перетину державного кордону боржником не встановлено.

У матеріалах справи відсутні докази отримання боржником виклику до органу державної виконавчої служби, також в матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Не надано суду жодного підтвердження того, що державним виконавцем було належним чином вручено постанова про відкриття виконавчого провадження, повідомлення боржнику про виклик, а також не доведено факт ухилення боржника від явки до виконавчої служби.

Посилання представника відділу ДВС в судовому засіданні на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик боржника до відділу ДВС останньому надсилалися і він вказані документи отримав, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з копії довідки Укрпошти за номером поштового відправлення 804 адресату ОСОБА_1 вищевказані документи не вручені, а повернулися до відправника (Гусятинський відділ ДВС) у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх належних та ефективних заходів щодо з`ясування причин невиконання рішення суду, не відібрано пояснень щодо невиконання рішень суду, не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) останнього, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Суд вважає, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України як стимулюючого фактору для виконання зобов`язань, без доведення факту ухилення боржника від виконання рішення і без обгрунтованої крайньої необхідності застосування такого заходу, становить втручання у права людини на свободу пересування.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання заступника начальника Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260,261,268,441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання заступника начальника Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Навроцької Марії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку вимог ст.261 ЦПК України

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Повна ухвала складена 18 лютого 2026 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна