ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 373/702/20

провадження № 61-2836св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи (за первісним позовом):

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Бориспільська районна державна адміністрації Київської області, ОСОБА_2 ,

треті особи: Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп»,

учасники справи (за зустрічним позовом):

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідачі: Бориспільська районна державна адміністрації Київської області, ОСОБА_1 ,

треті особи: Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_2 - Гарницького Павла Петровича про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позову та рішень судів

1. У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп» (далі - ТОВ «Агротрейд Груп»), про визнання незаконним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акта на землю та свідоцтва про право на спадщину.

2. 27 березня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю.

3. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 14 липня 2005 року № 391 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки (паю) площею 0,7385 га на території Стовп?язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 614780 від 02 листопада 2005 року в частині ділянки 2, кадастровий номер :06:003:0008, площею 0,7385 га, виданий на ім`я ОСОБА_4 , визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2010 року на ім`я ОСОБА_2 в частині ділянки з кадастровим номером :06:003:0008, площею 0,7385 га.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

4. Постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника Гарницького П. П. залишено без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року залишено без змін.

5. Постановою Верховного Суду від 11 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гарницький П. П., задоволено частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року скасовано.

Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

7. Додатковим рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн судових витрат.

8. Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 рокуапеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 березня 2024 року залишено без змін.

9. Постановою Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року, додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі

10. У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - Гарницького П. П. про ухвалення додаткового судового рішення у справі, у змісті якої заявник просив вирішити питання про стягнення витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги адвоката в суді касаційної інстанції .

11. Перевіривши матеріали цивільної справи, доводи заяви про ухвалення додаткового рішення у справі колегія суддів дійшла висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

12. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

13. Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

14. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

15. У змісті відзиву на касаційну скаргу представник ОСОБА_2 вказував, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із поданням відзиву на касаційну скаргу становить 50 000,00 грн.

16. Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

17. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

18. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

19. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

20. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

21. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

22. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта

в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав

і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача

у кримінальному провадженні.

23. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх Відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

24. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

25. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються

в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

26. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

27. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

28. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

29. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

30. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

31. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

32. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результати вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

33. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

34. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі

№ 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

35. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_2 до відзиву на касаційну скаргу надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду № 8 від 14 березня 2025 року до договору про надання правової допомоги з наданням всіх повноважень як представнику та захиснику від 21 грудня 2020 року, попередній розрахунок витраченого часу адвокатом Гарницьким П. П. по цивільній справі № 373/702/20 (в касаційній інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 ) від 14 березня 2025 року, копія квитанції до прибуткового касового ордера № 03 від 15 березня 2025 року на суму 50 000 грн.

36. У змісті додаткової постанови від 08 вересня 2021 року у справі

№ 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) Верховний Суд дійшов висновку, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

37. При цьому колегія суддів враховує загальні засади цивільного судочинства, визначені пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України, зокрема, принципи справедливості, добросовісності та розумності.

38. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

39. З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2025 року до касаційного суду ОСОБА_1 було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У клопотання ОСОБА_1 вказував, що при розгляді справи в судах попередніх інстанцій позиція ОСОБА_2 та його представника не змінювалась, доводи відзиву фактично відповідають доводам, наведеним у відзиві на його апеляційну скаргу. Зазначає, що правова позиція ОСОБА_2 вже була сформована до отримання касаційної скарги і не змінилась після її отримання. При цьому доказів здійснення представником ОСОБА_2 додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин суду не надано. Таким чином, вважає, що розмір заявлених витрат у розмірі 50 000 грн не відповідає критеріям реальності та розумності їхнього розміру, такі витрати не є співмірними із виконаною роботою й, відповідно, не є обґрунтованими.

40. Ураховуючи наведене, дослідивши та оцінивши надані представником ОСОБА_2 докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, заперечення ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правничу допомогу, Верховний Суд, враховуючи критерії обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності їх розміру, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Гарницького П. П.про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 10 000 грн, оскільки саме такий розмір відшкодування, на переконання колегії суддів, відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, а також необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_2 - Гарницького Павла Петровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович