Справа № 307/4564/25
Провадження № 2/307/1691/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Семко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» 24 листопада 2025 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 910,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.01.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений договір про споживчий кредит № 7827258, згідно з умовами якого відповідачка отримала 3 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору) відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором.
Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в сумі визначеній кредитним договором, що підтверджується 2 Платіжним дорученням.
Пунктом 7.1. Кредитного договору № 7827258 від 19.01.2023 визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань
Відповідач в особистому кабінеті вказав банківську карту, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні по заявці на кредит. Перед перерахуванням коштів кредитодавець здійснив верифікацію доданої відповідачем банківської карти.
Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто підтверджено належними та допустимими доказами укладення між сторонами договору.
Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.
Відповідно до умов кредитного договору, 27.04.2023 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 95-МЛ від 27.04.2023. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та, у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 7827258 від 19.01.2023, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача становить 11 910,00 грн., з яких, прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 8 340,00 грн. та прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 570,00 грн.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме, відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості № 22679253/294 від 04.11.2025.
Пунктом 9.1. кредитного договору № 7827258 від 19.01.2023, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства.
Таким чином, кредитодавець передав позивачу відповідно до договору відступлення прав вимоги 95-МЛ від 27.04.2023 разом з матеріалами кредитної справи і довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що відповідач, з яким укладено кредитний договір № 7827258 від 19.01.2023 був ідентифікований. Акцепт договору відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У зв`язку із наведеним просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 910,00 грн. разом із понесеними судовими витратами у розмірі 2 422,00 грн. та витратми на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, що є малозначною, розгляд якої визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12 лютого 2026 року та витребувано докази.
Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.01.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений договір про споживчий кредит № 7827258, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн. на 10 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
Із анкети-заяви на кредит № 7827258 від 19 січня 2023 року, заповненої ОСОБА_1 на сайті ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що сума кредиту 3 000,00 грн., строк кредиту 10 днів з 19 січня 2023 року; дата повернення кредиту 29 січня 2023 року; сума до повернення 4 170,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 570,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 600,00 грн.; нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Також у даній заяві відображено процес оформлення та розгляду заяви № 7827258 (а. с. 18-19).
Згідно з п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Пунктом 1.5.1. 1.5.2. 1.5.3 догоовру передбачено, що комісія за надання кредиту становить 570,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 600, 00 грн., які нараховуються за ставкою 2, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8100, 00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Згідно з п. 1.6., 1.7. договору, тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.2.3 цього Договору. Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальника.
Пунктом 2.1. договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 *75.
Із паспорта споживчого кредиту, який є додатком № 2 до Договору про споживчий кредит, вбачається, що ОСОБА_1 отримала та ознайомлена з інформацією щодо типу кредиту, яким є кредит; суми кредиту; строку кредитування; мети отримання для споживчих потреб; способу надання кредиту переказу на картковий рахунок; інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки; інформацією про загальні витрати за кредитом; орієнтовної вартості кредиту для споживача за весь строк кредитування та порядку повернення кредиту, а також роз`яснення того, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування» (а. с. 17) .
Із платіжного доручення 91693794 від 19 січня 2023 року відомо, що платник «МІЛОАН» перерахував ОСОБА_1 3 000,00 грн. на картку VISA НОМЕР_3 ; призначення платежу: кошти згідно договору 7827258 (а. с. 19).
Тобто, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на рахунок отримувача, який був обумовлений відповідачем під час укладання договору, який він самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної картки.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.
Тобто, заповнивши анкету-заяву на кредит, яка є складовою частиною кредитного договору та договір про споживчий кредит відповідачка добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Із відомості про щоденні нарахування та погашення видно, що у період часу з 19 січня 2023 року здійснювалося нарахування процентів згідно з п. 1.5.2 договору у розмірі 60? грн.(10 днів х 60 грн.), що становить 600,00 грн.; у період з 30 січня 2023 року по 27 квітня 2023 року нараховані проценти згідно з п. п. 1.6., 2.3.1.2 договору у розмірі 90,00 грн.( 88 днів х 90 грн.), що становить 7 920,00 грн. (а. с. 20).
Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 7827258 від 19 січня 2023 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем станом на 12 листопада 2025 року становить 11 910,00 грн. з яких: 3 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 570,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями та 8 340,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками (а. с. 21).
Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалася, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором.
Відповідачем не надано до справи належних і допустимих доказів того, що сума заборгованості є меншою та не надано власного контррозрахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦІК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
27 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання кредитного договору № 7827258 від 19 січня 2023 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та боржником, яким є ОСОБА_1 .
Згідно з п. 9.3.3. договору про відступлення права вимоги № 95-МЛ від 27 квітня 2023 року відомо, що протягом десяти робочих днів після підписання сторонами акту кредитор повертає кошти, отримані від нового кредитора відповідно до умов цього договору за відступлення права вимоги по відношенню до боржників, право вимоги до яких повернуто (повертається) кредитору у розмірі, передбаченому у графі «Оплата грошової вимоги» додатку № 1 до цього договору за вирахуванням сум отриманих новим кредитором від боржника чи інших осіб на погашення заборгованості боржника за кредитним договором після укладення цього договору (а. с. 21 - 25).
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.
Відповідно до витягу реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 11 910,00 грн. з яких: 3 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 570,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями та 8 340,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками (а. с. 31).
Із п. 1 акта приймання передачі реєстру боржників від 27 квітня 2023 року до договору про відступлення права вимоги № 95-МЛ від 27 квітня 2023 року відомо, що згідно з вимогами п. 8.3 договору про відступлення права вимоги № 95-МЛ від 27 квітня 2023 року кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 27 квітня 2023 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору (а. с. 29, 30).
Таким чином, ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором від № 7827258 від 19 січня 2023 року.
Також між сторонами 26 серпня 2025 року укладено додаткову угоду щодо внесення змін до додатку № 1 до договору, а саме, до реєстру боржників, який викладено в новій редакції (а. с. 29).
Крім цього, у разі сплати ОСОБА_1 коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Із претензії ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» від 04 листопада 2025 року, надісланої ОСОБА_1 , вбачається, що її повідомлено про те, що між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7827258 від 19 січня 2023 року з терміном повернення кредиту до 29 квітня 2023 року та її обов`язок протягом трьох днів виконати зобов`язання перед позивачем (а. с. 32).
Однак, відповідачкою не було повернуто у встановлений у договорі кредиту строк суму кредиту.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. ст. 526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі".
Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач, відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором. Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем, відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України, одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачці кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовано, що є її процесуальним обов`язком.
Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Також позивач стверджує, що станом на 12.11.2025 боржник ОСОБА_1 має заборгованість за комісією у розмірі 570,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача, однак суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією, з огляду на наступне.
Так, із п. 1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 19,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 570,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Також у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
У кредитному договорі кредитодавцем фактично встановлено сплату комісії, однак жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Суд зазначає, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 570,00 грн. комісії задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 2 301,28 грн. (95%), пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 10).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу, є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними; також судом враховано той факт, що представник позивача не приймав участі у судових засідання, а подав заяву про розгляд справи без його участі.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана категорія справ не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль. Ураховуючи часткове задоволення позову - визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 11 340 (одинадцять тисяч триста сорок) грн. за кредитним договором № 7827258 від 19 січня 2023 року з яких: 3000,00 грн. - тіло кредиту, 8340,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 2 301,28 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Відмовити у стягненні комісії у розмірі 570,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя Л.Р.Сас