Провадження № 2-ві/522/1/26
УХВАЛА

02 січня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

з участю секретаря судового засідання Лещенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Довгаль Сергія Володимировича про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Довгаль Сергія Володимировича про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент» про витребування майна з чужого незаконного володіння(під головуванням судді Домусчі Л.В.).

До суду 29.12.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Довгаль С.В. надійшла заява про відвід головуючого судді.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Довгаль С.В. у заяві про відвід посилається на наступні обставини, які на його думку свідчать про зацікавленість суду у вирішенні спору на користь позивача:

- що відбулось незаконне втручання в роботу автоматизованої системи Приморського районного суду м. Одеси (ст. 376-1 КК України) оскільки суддя «удостоїлась» інтервалу в 10 раз більшого, ніж інші судді. Такі обставини він повідомляє, що будуть предметом оцінки ДБР та НАБУ, адже такі речі не відбуваються випадково без жодних на те підстав та без отримання неправомірної вигоди суддею, яка зацікавлена в отриманні цієї справи;

- адвокату не зрозуміло висновок суду чому його заява про повернення позову підлягає розгляду з урахуванням позиції інших учасників справи;

- адвокат вперше дізнався про надходження письмових пояснень третьої особи ОСОБА_2 , оскільки такий документ відсутній в електронному суді. На його думку суд свідомо приховав вказаний документ.

У відповідності до вимог ч.ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з ухвали суду від 30.12.2025 року, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява передана для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України для розглдяу даної заяви.

За результатами автоматичного розподілу заява про відвід передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіну Р.Д..

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 01.01.2026 року заява прийнята до провадження та призначена до розгляду 02.01.2026 без повідомлення учасників справи.

На запит головуючого у справі, у зв`язку з розглядом заяви, керівником апарата Приморського районного суду міста Одеси А.Шарагом повідомлено, що відсутні порушення порядку визначення судді Домусчі Л.В.для розгляду справи № 522/24221/25 за позовом Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, в якій зазначено про порушення авторозподілу та незгоду заявника з процесуальними діями судді під час розгляду справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені заявником, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

Фактично підставою для звернення з заявою про відвід судді стала незгода з процесуальними діями судді, які підлягають оскарженню в установленому процесуальним законом порядку і не є підставою для відводу судді.

Враховуючи положення ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, оскільки підстави для відводу зазначені заявником не відповідають вимогам даної статті та є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Домусчі Л.В. при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, передбачених ст.36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено. Враховуючи, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, передбачені ст.36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а справа підлягає продовженню розгляду тим самим складом суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Довгаль Сергія Володимировича про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом Акціонерної компанії «Ізанагі ЛТД» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавер Девелопмент» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Д. Абухін