Справа № 450/804/25 Провадження № 2/450/120/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Глинській У.Я.,

за участю представника позивача Гриб Н.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності на майно та його поділ та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за договором позики, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.08.2003 року було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 11. У шлюбі народилися двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Сімейне життя між сторонами не склалося. Разом з тим, у період перебування сторін у шлюбі, а саме з 07.08.2003 року по день фактичного припинення сімейних відносин, спільними зусиллями подружжя було набуте майно, яке зареєстроване за відповідачем та відповідно до імперативних норм сімейного і цивільного законодавства України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно з відповіддю на адвокатський запит, відповідачу належать такі транспортні засоби: транспортний засіб марки MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003 року випуску), д.н.з. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 ; транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF 1390 (2003 року випуску), д.н.з. НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 ; транспортний засіб марки WEEKEND W350A (2020 року випуску), д.н.з. НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 ; транспортний засіб марки ВАЗ 2107 1451 (1987 року випуску), д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 ; транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 312D (1998 року випуску), д.н.з. НОМЕР_11 , VIN-код НОМЕР_12 . Враховуючи припинення сімейних відносин між сторонами та розірвання шлюбу, у позивача виникла необхідність у поділі зазначеного майна як об`єкта спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку з цим позивач змушена звернутися до суду з метою захисту своїх майнових прав та законних інтересів .

На адресу суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , у якій зазначено, що вона заперечує проти задоволення зустрічного позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки вимоги відповідача, викладені у зустрічній позовній заяві, не ґрунтуються на нормах цивільного та сімейного законодавства України, є взаємовиключними та суперечать правовим висновкам Верховного Суду, сформованим у подібних правовідносинах. Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що в період перебування сторін у шлюбі з 07.08.2003 року по 24.03.2025 року відповідачем було набуте майно, а саме транспортні засоби, які зареєстровані за ним, що підтверджується належними та допустимими доказами, долученими до позовної заяви. Зазначене майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя відповідно до імперативних норм сімейного та цивільного права. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.03.2025 року шлюб між сторонами розірвано. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що транспортні засоби, набуті під час шлюбу, є його особистою приватною власністю, оскільки придбані за рахунок позикових коштів, отриманих від матері та третьої особи. Водночас відповідач просить покласти зобов`язання з повернення позики також на позивача та відступити від принципу рівності часток у спільному майні, посилаючись на те, що саме він здійснював матеріальне забезпечення сім`ї у період шлюбу. Разом із зустрічною позовною заявою відповідачем подано низку документів, однак жоден із них не підтверджує ні обставин набуття спірного майна за рахунок особистих коштів, ні наявності правових підстав для визнання такого майна його особистою приватною власністю, а також не доводить наявності обставин, які б давали суду підстави для відступлення від презумпції рівності часток подружжя у спільному майні. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування презумпції спільності майна подружжя та рівності їх часток, а також не довів належність спірного майна до об`єктів його особистої приватної власності. Щодо вимоги відповідача про визнання спільною сумісною власністю подружжя позики у розмірі 18 300 доларів США, отриманої на придбання транспортного засобу марки MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснення її поділу, така вимога не підлягає задоволенню з огляду на таке. Договір позики, укладений відповідачем із третіми особами, навіть якщо він був укладений у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, не може породжувати солідарні зобов`язання для позивача, оскільки на момент укладення позики сторони фактично проживали окремо, спільного господарства не вели, позивач не надавала згоди на укладення такого договору та не була обізнана про його існування. Більше того, відповідно до правових позицій Верховного Суду, відсутність доказів того, що позику було отримано в інтересах сім`ї, виключає можливість покладення солідарної відповідальності на іншого з подружжя. З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя позики у сумі 18300 доларів США та про відступлення від рівності часток у спільному майні подружжя просимо суд відмовити у повному обсязі як безпідставних та недоведених.

Позиція відповідача (позивача за зустрічним позовом): у відзиві відповідачем зазначено, що з весни 2023 року сторони проживали як сім`я, а діти залишились проживати на даний час проживають з ним. ОСОБА_3 повністю ними опікується та перебувають на повному його утриманні. Відповідач зазначає, що транспортний засіб марки ВАЗ 2107 1451 (1987 року випуску), д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 було продано по довіреності 2008 році, поновлено довіреність 21 лютого 2023 року, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF 1390 (2003) д.н.з. НОМЕР_5 VIN код НОМЕР_6 було продано у 2020 році по довіреності, повторно видавав довіреність 26.04.2024 року. Вказані транспортні засоби були продані раніше, що в свою чергу можуть підтвердити свідки, а кошти за них були потрачені в інтересах сім`ї та наших дітей, оскільки до весни 2023 роки вони проживали разом. Однак доходів ОСОБА_3 не хватало, щоб утримувати сім`ю, мати дітей самоусунулась від виконання своїх обов`язків, а тому його товариш ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 свою допомогу, як коштами у сумі 18300 доларів США так у придбанні транспортного засобу марки MAN TGE 1968 (2018) д.н.з. НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 - натомість ОСОБА_3 надав йому розписку про повернення вказаної суми до кінця 2025 року. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я батька 26.09.2024 року мати вирішила продати автомобіль Renault Megane який був зареєстрований на неї, а кошти подарувала йому тож ОСОБА_3 було придбано транспортний засіб марки MERSEDES - BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_13 VIN код НОМЕР_12 , було придбано ним 27.09.2024 року за вказані кошти на ньому стоять ті самі номерні знаки із автомобіля Renault Megane, що був зареєстрований на його матері. Вважає що вказані транспортні засоби не можуть бути предметом поділу, оскільки були придбані коли сторони не проживали як подружжя та сім`я не вела спільного господарства. Щодо транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003) д.н.з. НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_4 , то ОСОБА_2 відомо що вказаним автомобілем користується син. Щодо даного транспортного засобу, ОСОБА_3 може запропонувати ОСОБА_2 забрати вказаний транспортний засіб WEEKEND W350A (2020) д.н.з. НОМЕР_7 VIN код НОМЕР_8 - та залишити автомобіль MERSEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003) д.н.з. НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_4 - сину. Просить визнати транспортний засіб WEEKEND W350A (2020) д.н.з. НОМЕР_7 VIN код НОМЕР_8 та транспортний засіб MERSEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003) д.н.з. НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_4 , спільним майном подружжя; Визнати право власності на транспортний засіб WEEKEND W350A (2020) д.н.з. НОМЕР_7 VIN код НОМЕР_8 за ОСОБА_2 . В іншій частині позовних вимог відмовити.

До суду надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за договором позики. Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя позику, грошові кошти в сумі 18300 доларів США на придбання транспортного засобу марки MAN TGE 1968 (2018) д.н.з. НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 та здійснити відповідний поділ, із врахуванням інтересів дітей присудивши ОСОБА_3 3/4 всього майна подружжя, а ОСОБА_2 1/4 майна. В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що з весни 2023 року подружжя фактично припинило сімейні відносини: сторони проживали окремо, спільного господарства не вели, а діти залишилися проживати разом із батьком - ОСОБА_3 , який самостійно забезпечує їх утримання та виховання. У зв`язку з необхідністю утримання дітей та забезпечення власних потреб ОСОБА_3 був змушений взяти позику у розмірі 18300 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою, за рахунок якої було придбано транспортний засіб марки MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , а також транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 312D (1998 року випуску), д.н.з. НОМЕР_11 , VIN-код НОМЕР_12 ; з огляду на те, що зазначене майно придбане після фактичного припинення шлюбних відносин та за рахунок позикових коштів, третя особа вважає, що вказані транспортні засоби не є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та не підлягають поділу, однак у разі якщо суд дійде висновку про їх належність до спільного майна, тоді й зобов`язання за договором позики в сумі 18300 доларів США також має бути враховане як спільний борг подружжя та предмет поділу; при цьому відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України частки майна дружини та чоловіка є рівними, однак можуть бути змінені судом за наявності істотних обставин, зокрема якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дітей або витрачав кошти на шкоду інтересам сім`ї, а оскільки ОСОБА_2 під час спільного проживання брала кредити та фактично не забезпечувала належного утримання сім`ї і дітей, у подальшому ОСОБА_3 доводилося самостійно погашати боргові зобов`язання та одноосібно утримувати дітей, які й надалі проживають разом із ним, при цьому він не звертався до суду із вимогою про стягнення аліментів з матері дітей, а самостійно забезпечував їх потреби, у тому числі шляхом отримання відповідної позики.

На адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_3 на відповідь на відзив, подану представником ОСОБА_2 . Твердження представника ОСОБА_2 про те, що транспортний засіб MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , придбаний у період формального перебування сторін у шлюбі (за умови фактичного припинення сімейних відносин та окремого проживання), є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, при одночасному запереченні спільного характеру боргових зобов`язань, за рахунок яких цей транспортний засіб було придбано, є взаємосуперечливими та такими, що не відповідають принципу правової послідовності. У разі якщо суд дійде висновку про належність зазначеного транспортного засобу до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, грошові зобов`язання, взяті з метою його придбання, повинні отримати аналогічну правову оцінку та враховуватися при здійсненні поділу майна. Крім того, на підтвердження обставин щодо того, що ОСОБА_2 навіть під час спільного проживання фактично здійснювала окрему фінансову діяльність, оформлювала кредитні зобов`язання та використовувала отримані кошти не в інтересах сім`ї, а для власних потреб, долучається відповідь на адвокатський запит щодо наявності відкритих виконавчих проваджень стосовно неї. На підставі наведеного просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя позику - грошові кошти у сумі 18 300 (вісімнадцять тисяч триста) доларів США, отримані на придбання транспортного засобу марки MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , та здійснити їх поділ. При здійсненні поділу спільного майна подружжя відступити від принципу рівності часток з урахуванням інтересів дітей та визначити частку ОСОБА_3 у розмірі 75% спільного майна подружжя, а частку ОСОБА_2 - у розмірі 25%.

Представник позивача в суді первісний позов підтримала, у задоволенні зустрічного - просила відмовити.

Представник відповідача первісний позов заперечив, зустрічний позов підтримав та просив такий задоволити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

12.09.2024 надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу; 07.10.2024 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику; 04.11.2024 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно, та його поділ при розірванні шлюбу; 11.11.2024 ухвала про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного провадження, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження; 11.11.2024 ухвала про забезпечення позовної заяви; 13.01.2025 відзив ОСОБА_3.; 24.02.2025 ухвала про виділення в самостійне провадження позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності на майно та його поділ; 05.03.2025 зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за договором позики; 24.03.2025 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 08.04.2025 відповідь на відзив ОСОБА_2 ; 24.04.2025 заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_3 ; 13.05.2025 клопотання адвоката Ощипок В.С. про відкладення розгляду справи; 22.09.2025 заява адвоката Гриб В.В. про ознайомлення з матеріалами справи; 23.09.2025 заява адвоката Гриб В.В. про відкладення розгляду справи; 23.09.2025 заява адвоката Гриб В.В. про надання аудіозапису судового засідання; 13.01.2026 заява адвоката Гриб Н.П. про ознайомлення з матеріалами справи; 13.02.2026 заява адвоката Гриб Н.П. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2003.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначили сторони, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.03.2025 року шлюб між сторонами припинено.

Як вбачається з матеріалів справи, за ОСОБА_3 зареєстровано такі транспортні засоби:

27.02.2024 - транспортний засіб марки MAN TGE 1968, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ;

21.07.2022 - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 ;

27.08.2020 - транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF 1390, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 ;

31.07.2020 - транспортний засіб марки WEEKEND W350A, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 ;

11.05.2007 - транспортний засіб марки ВАЗ 2107 1451, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 ;

27.09.2024 - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 312D, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_11 , VIN-код НОМЕР_12 .

Таким чином, дані транспортні засоби придбані під час шлюбу та були набуті за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 СК України, Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно з положенням ч. ч. 1-2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Як встановлено судом, згідно розписки від 20.02.2024 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 кошти в розмірі 18300 доларів США готівкою для придбання транспортного засобу MAN TGE 2018 року виготовлення.

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя свідчить саме про солідарний характер зобов`язань незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, а отже подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном, якщо правочин був вчинений в інтересах сім`ї, а тому борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при розподілі майна подружжя.

Необхідно також наголосити, що Верховним судом України в Постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс 13, було вказано що тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору стає зобов`язаною стороною (боржником) за наявності двох умов 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно одержане за договором використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника).

Стороною позивачки зазначається, що транспортний засіб MAN TGE 1968 (2018 року випуску), д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є спільним майном подружжя, а тому суд приходить до переконання, що кошти, які були отримані відповідачем ОСОБА_3 за договором позики, використані в інтересах сім`ї.

Таким чином боргове зобов`язання за договором позики (розпискою) від 20.02.2024 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 слід визнати спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо покликання сторони відповідача на те, що транспортний засіб MERSEDES - BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_13 VIN код НОМЕР_12 було куплено за його власні кошти, які були надані його матір`ю, то жодних письмових доказів передачі таких коштів суду не надано.

Крім того, пояснення допитаної в судовому засіданні як свідка матері відповідача - ОСОБА_8 про надання сину ОСОБА_3 коштів на купівлю транспортного засобу MERSEDES - BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_13 VIN код НОМЕР_12 не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки надані зацікавленою особою.

Оскільки відповідачем за первісним позовом не спростовано презумпцію спільної сумісної власності подружжя належними і допустимими доказами, то транспортний засіб MERSEDES - BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_13 VIN код НОМЕР_12 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо вимог ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя транспортних засобів марки VOLKSWAGEN GOLF 1390 (2003 року випуску), д.н.з. НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , та марки ВАЗ 2107 1451 (1987 року випуску), д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 , судом встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує факт відчуження ОСОБА_3 даних транспортних засобів.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила, що придбала транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF 1390 (2003 року випуску), д.н.з. НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 за довіреністю у ОСОБА_3 .

Крім того, згідно з довіреністю від 21.02.2023, яка долучена до матеріалів справи, автомобіль ВАЗ 2107 1451, д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 , також був проданий ОСОБА_3 за довіреністю.

А тому підстави для визнання транспортних засобів марки VOLKSWAGEN GOLF 1390 (2003 року випуску), д.н.з. НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 та марки ВАЗ 2107 1451 (1987 року випуску), д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні, оскільки обидва автомобілі були відчужені ОСОБА_3 за довіреністю під час перебування подружжя у шлюбі.

Щодо вимоги ОСОБА_3 здійснити поділ майна з урахуванням інтересів дітей, присудивши ОСОБА_3 3/4 усього майна подружжя, а ОСОБА_2 - 1/4 майна, суд зазначає таке.

Суд не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у спільному сумісному майні.

Сам по собі факт наявності дітей або посилання на необхідність врахування їх інтересів не є безумовною підставою для збільшення частки одного з подружжя. ОСОБА_3 не доведено наявності виняткових обставин, передбачених законом, які б свідчили про необхідність відступу від принципу рівності часток.

Таким чином, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що дають підстави для відступу від принципу рівності часток, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги відповідача щодо визначення часток у розмірі 3/4 та 1/4 та здійснює поділ спільного сумісного майна подружжя у рівних частках - по 1/2 кожному.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 69-71 СК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності на майно та його поділ та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 - задоволити частково.

Визнати транспортні засоби: марки MAN TGE 1968 (2018) д.н.з. НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 ; марки MERSEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003) д.н.з. НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_4 ; марки WEEKEND W350A (2020) д.н.з. НОМЕР_7 VIN код НОМЕР_8 ; марки MERSEDES-BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_11 VIN код НОМЕР_12 зареєстровані за ОСОБА_3 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 транспортного засобу марки MAN TGE 1968 (2018) д.н.з. НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 .

Поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ CLK 270 CDI 2685 (2003) д.н.з.

НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_4 .

Поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 транспортного засобу марки WEEKEND W350A (2020) д.н.з. НОМЕР_7 VIN код

НОМЕР_8 .

Поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ 312D (1998) д.н.з. НОМЕР_11 VIN код

НОМЕР_12 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6056,00 грн. сплаченого судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за договором позики - задоволити частково.

Визнати боргове зобов`язання за договором позики (розпискою) від 20.02.2024 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у розмірі 18300 доларів США спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_3 до ОСОБА_2 .

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4542,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_14 , АДРЕСА_1 .

Відповідач, позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_15 , АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса