УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 372/2212/25

провадження № 61-1823ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чугунов Михайло Вікторович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 11534-05/2024 у розмірі 42 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 779,70 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Чугунов М. В. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чугунов М. В., на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року повернуто без розгляду.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга була подана на заочне рішення без додержання порядку перегляду заочного рішення, а тому підлягає поверненню.

У лютому 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чугунов М. В., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року в указаній вище справі, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові 08 жовтня 2025 року у справі № 569/23621/24. Зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року є заочним, оскільки у матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, що вже само по собі позбавляє його права подати заяву про перегляд заочного рішення, з урахуванням пунктів 3-4 частини другої статті 285 ЦПК України. Крім того, одночасне роз`яснення судом першої інстанції у резолютивній частині рішення про його можливе оскарження як в загальному, так і в порядку процедури перегляду заочного рішення, потягло за собою правову невизначеність щодо форми і суті рішення, строку та порядку його оскарження. Водночас, про заочний розгляд справи суд першої інстанції ухвалу не постановив.

Вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія судів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі статтею 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою, другою статті 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, відповідач має право на апеляційне оскарження заочного рішення лише після звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, якщо той цю заяву залишить без задоволення.

Згідно з частинами другою, третьою статті 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Зазначені приписи є доступними, чіткими та зрозумілими. Наслідки їхньої дії є передбачуваними як для позивача, так і для відповідача, які є рівноправними учасниками судового провадження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на процесуальну справедливість, тобто на розгляд справи відповідно до правил процесуального закону, визначених на національному рівні, за умови, що ті правила відповідають мінімальним конвенційним гарантіям, встановленим у цій статті.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до місцевого суду із заявою про перегляд заочного рішення.

За змістом статей 284, 287 і 288 ЦПК України є дві форми перегляду заочного рішення: загальна (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальна (перегляд судом, який ухвалив заочне рішення, за заявою відповідача). Апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач - лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення), інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права й обов`язки (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальний закон визначив спеціальний порядок перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку можливе тільки у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а також у разі ухвалення повторного заочного рішення (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17 (провадження № 61-23208св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18), від 21 червня 2023 року у справі № 175/3593/20 (провадження № 61-2785св23), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року у справі № 462/3542/16-ц (провадження № 61-7677св18), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19), Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20) тощо).

Встановивши, що ОСОБА_1 не подавав заяву про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на вказане рішення суду у зв`язку з недотриманням встановленого законом порядку перегляду заочного рішення.

Аргументи заявника про те, що оскаржувана ухвала суперечить правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 жовтня 2025 року у справі № 569/23621/24, Верховний Суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки у зазначеній заявником справі встановлено інші обставини, відмінні від справи, про перегляд якої подано касаційну скаргу.

Зокрема, у справі № 569/23621/24 Верховний Суд керувався тим, що за умови посилання в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції на відсутність підстав для заочного розгляду справи та наявності відзиву відповідача в матеріалах справи, помилково вважати, що існують передбачені статтею 280 ЦПК України умови проведення заочного розгляду цієї справи.

У справі, про перегляд якого подано касаційну скаргу, у мотивувальній частині заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року зазначено про наявність достатніх підстав для розгляду справи в заочному порядку, тому у відповідності до статті 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Інші доводи касаційної скарги висновків Київського апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду не впливають.

Учасники справи не вправі робити висновок про те, що ухвалене рішення суду не є заочним у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог

статей 280-289 ЦПК України. Рішення суду першої інстанції, визначене, як заочне, повинно оскаржуватися у тому порядку, який визначений цивільним процесуальним законодавством України (аналогічний висновок викладений

у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 202/1650/19).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував приписи статей 284, 287, 288 ЦПК України, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чугунов Михайло Вікторович, на ухвалу Київського апеляційного судувід 13 січня 2026 року .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник