Провадження №22-ц/824/7369/2026
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заявник 20 січня 2026 року подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Кривошея Д.С. або іншу уповноважену особу розглянути клопотання від 27.03.2025 року у виконавчому провадженні № 52064860.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2026 року вказану цивільну справу витребувано з суду першої інстанції , яка надійшла 11 лютого 2026 року. У апеляційній скарзі апелянт зазначила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцятиднів з дня їїпроголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Приписами ч. 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду і у кожній конкретній справі суд має перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропуску, апелянт зазначила, що вона та її представник не були присутні в судовому засіданні, адвокат Індутний-Шматько С.М. був наділений повноваженнями представника лише на час підготовки скарги до суду, в наступному справа розглядалась без його участі, тому останній також не отримував ухвали суду та не передавав її зміст своїй довірительці. Апелянт не отримувала копії ухвали, перебуває за межами України, електронного кабінету не має. 23 грудня 2025 року апелянт уклала договір про надання правової допомоги з новим представником, після чого останній 05 січня 2026 року вперше отримав повний текст ухвали суду, що підтверджується розпискою.

Вказані доводи апелянта не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Згідно з ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Індутний-Шматько С.М., згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1237434, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 18 січня 2025 року. У ордері міститься вказівка, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Разом з тим, відомостей щодо наділення повноваженнями представника ОСОБА_1 - адвоката Індутного-Шматько С.М.лише на час підготовки скарги до суду, матеріали справи не містять.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 04листопада 2025року.

Згідно довідки про доставку електронного документу ухвала від 04.11.2025 року доставлена до електронного кабінету одержувача Індутного-Шматько С.М. 03.12.2025 23:24:36 ( том 2, а.с. 56).

Зважаючи на викладене апеляційний суд не може прийняти твердження апелянта стосовно наділення повноваженнямиадвоката Індутного-Шматько С.М. лише на час підготовки скарги до суду та не отримання ним ухвали суду, оскільки такі доводи спростовуються даними, які містяться в матеріалах справи.При цьому, неповідомлення представником (адвокатом) свого довірителя про наявність ухвали та укладення апелянтом договору про надання правової допомоги з іншим представником не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Таким чином апеляційний суд позбавлений можливості визнати наведені апелянтом причини пропуску строку поважними та поновити його.

Зважаючи на викладене, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для зазначення інших підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку, якщо протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду не буде подано заяву із зазначенням інших, ніж ті, що вже були розглянуті апеляційним судом, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані в ній підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба