Провадження № 2/127/8399/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року в загальному розмірі 15019,84 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 12 березня 2025 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів в кредит №71585458, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів з 12 березня 2025 року по 10 квітня 2025 року із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,225%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 750,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% за понадстрокового користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 13620), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

18 березня 2025 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за ініціативою відповідача було укладено додаткову угоду № 14493539 за умов якою сторони домовились збільшити суму позики на 8000,00 грн в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 13000,00 грн та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,225% на 1%. Дана угода підписана електронним підписом позичальника №46604, який був надіслений на вказану відповідачем електронну адресу.

30 квітня 2025 року та 13 червня 2025 року між вказаними сторонами були укладені додаткові угоди №14828736 та №15146858 за умов яких сторони домовились про реструктуризацію заборгованості відповідача, в останнє в розмірі 18542,00 грн на 120 днів та визначено графік погашення заборгованості. Дані угоди підписані електронними підписами позичальника №72807 та №74618, які були надіслені на вказану відповідачем електронну адресу.

Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «privatbank» за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу на яку надалі направлялись одноразові ідентифікатори. Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавста України.

Позивач на виконання умов кредитного договору №71585458 від 12 березня 2025 року надав відповідачу грошові кошти в розмірі 13000,00 грн за посередництвом ТОВ Фінансова компанія «Фінекспрес». Вказані обставини підтверджуються електронними платіжними інструкціями від 12 березня 2025 року та від 18 березня 2025 року. Факт перерахування грошових коштів відповідачу також підтверджується листом ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» №16/10/25-14241 від 16 жовтня 2025 року. З довідок ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000063537 від 16 жовтня 2025 року та №КД-000063505 від 16 жовтня 2025 року слідує, що 12 березня 2025 року на номер платіжної картки № НОМЕР_1 було здійснено переказ коштів в розмірі 5000,00 грн, а 18 березня 2025 року - в сумі 8000,00 грн.

Відповідач не належним чином виконує умови договору, сплативши лише 8343,90 грн, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка становить 15019,84 грн, з яких: 4656,10 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3187,50 грн - сума заборгованості по процентам, 750,00 грн - сума заборгованості за комісією, 6426,24 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.

16 жовтня 2025 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі й до відповідача за договором кредиту №71585458 від 12 березня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15019,84 грн, з яких: 4656,10 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3187,50 грн - сума заборгованості по процентам, 750,00 грн - сума заборгованості за комісією, 6426,24 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.

Позивач зазначає, що вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року в загальному розмірі 15019,84 грн, а також 2422,40 грн судового збору та 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано докази.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, будь-яких інших клопотання ним подано не було.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно п. 2 ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом установлено, що 12 березня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 із використання вебсайту https://mycredit.ua/ua/documents-license/ був укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458.

Відповідно до умов договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, шляхом їх перерахування на його банківський рахунок із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути товариству кредит таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Строк кредитування/строк договору 30 днів, останній день повернення кредиту 10 квітня 2025 року. Процентна ставка (фіксована) 0,225% в день. Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн). Денна процентна ставка/день 0,725%. Проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) 4% в день. Пеня в день 4%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1090,50 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту 6087,50 грн.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. договору та, що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У випадку укладення додаткової угоди про зміну строку (визначеного п. п. 2.2.2. п. 2.2. договору) або суми кредиту (визначеної п. п. 2.2.1. п. 2.2. договору), розрахунок денної процентної ставки здійснюється станом на день внесення таких змін до договору. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії договору: 1087,50 грн / (загальний розмір споживчого кредиту (сума кредиту): 5000,00 грн) / (строк дії договору: 30 днів) х 100% = 0,725% в день. Ставки, визначені цим пунктом, є незмінними протягом всього строку кредиту та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між кредитодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.

Відповідно до п.2.4 договору кредитодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що визначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

В Додатку №1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року, який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 6087,50 грн, з яких: 5000, 00 - сума кредиту, 337,50 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом, 750,00 грн - комісія за надання кредиту.

Згідно п. 2.5 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення кредиту, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що перед укладанням (підписанням) договору, позичальник ознайомлюється з паспортом споживчого кредиту та офертою, що містить в тому числі проект договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів в кредит та іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі сайті кредитодавця: інформацією передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних».

Відповідно до пунктів 5.5-5.11 договору, договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі з використанням ІКС, в результаті чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Оферта формується за зазначеними Позичальником в Заявці параметрами Кредиту, із зазначенням істотних умов, реквізитами та іншою інформацією, що передбачена чинним законодавством. Крім цього, оферта включає посилання на інформацію та документи про кредитодавця та послуги, які ним надаються (сторінка на сайті кредитодавця, на якій розміщена відповідна інформація та документи для ознайомлення) до яких позичальнику надається безперешкодний досту, у тому числі шляхом переходу по відповідному відсиланню. Оферта підписується електронним підписом кредитодавця. На вказану позичальником в ІКС електронну пошту та/або номер телефону надсилається одноразовий ідентифікатор, що генерується під час проходження позичальником процедури укладення договору. Прийняття позичальником оферти (акцепт) та укладання (підписання) договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про акцепт оферти, підписане одноразовим ідентифікатором. Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності (достовірності) та актуальності наданих позичальником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису електронного договору. Зазначена інформація надається у вигляді чек-боксу і підписується позичальником одноразовим ідентифікатором. Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір. Після підписання такими електронними підписами договору кредитодавець на виконання вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113 додатково накладає кваліфікован електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу після чого його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним.

Відповідно до п. 6.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.

Згідно з п. 6.2 договору, за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2. договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої заявки та укладення договору. Послуга для позичальника полягає в аналізі заявки наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання кредиту.

Відповідно до п. 7.1 договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Згідно з п. 9.2.5 договору, право кредитодавця застосувати до правовідносин із позичальником умови програми лояльності та акцій, надавати позичальнику послуги пролонгації, реструктуризації з метою сприяння у виконанні позичальником зобов`язань за договором.

Відповідно до п. п.10.5.2 договору, у разі порушення строків повернення кредиту позичальником, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку невиконання позичальником умов договору, кредитодавець має право нарахувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2 договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Позичальник, укладаючи договір ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо кредитодавця та його послугами, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Фінансові послуги та фінансові компанії та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник до моменту підписання договору вивчив умови договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення (п.п. 11.1.1-11.1.2 договору).

Відповідно до п. 11.6 договору, зміни та доповнення до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткових угод.

18 березня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 із використанням мобільного застосунку «MyCredit» (кредит онлайн на кртку) укладено додаткову угоду до договору надання грошових коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року якою сторони погодили збільшення суми наданого відповідачу кредиту та узгодили новий розмір процентної ставки за користування кредитом починаючи з дня збільшення суми кредиту. У зв`язку з чим було внесено зміни в п.п.2.2.1 п.2.2 договору та викладено його в новій редакції: «п.2.2.1. Сума кредиту 13000,00 грн», а також внесено зміни до п.2.2.3 п. 2.2. договору, який викладений в наступні редакції «2.2.3 Процентна ставка/день 1,000% (фіксована)». Також, було зміненно денну процентну ставку - 1,00% в день, орієнтовну реальну річну процентну ставку - 4411,39% та орієнтовну загальну вартість кредиту - 16937,50 грн, про що внесено зміни в п.п.2.2 договору.

Додаток №1 до вищевказаної угоди містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

30 квітня 2025 року та 13 червня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 із використанням мобільного застосунку «MyCredit» (кредит онлайн на кртку) укладено додаткові угоди до договору надання грошових коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року якими сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості на дату укладення цих додаткових угод, а саме: 1) додаткова угода № 14828736 від 30 квітня 2025 року в сумі 23177,50 грн на 120 днів, тобто позичальник сплачує кредитодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди частинами за наступним графіком: 30 квітня 2025 року в сумі 4635,50 грн; 30 травня 2025 року в сумі 4635,50 грн; 29 червня 2025 року в сумі 4635,50 грн; 29 липня 2025 року в сумі 4635,50 грн; 28 серпня 2025 року в сумі 4635,50 грн; 2) додаткова угода № 15146858 від 13 червня 2025 року в сумі 18542,00 грн на 120 днів, тобто позичальник сплачує кредитодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди частинами за наступним графіком: 13 червня 2025 року в сумі 3708,40 грн; 13 липня 2025 року в сумі 3708,40 грн; 12 серпня 2025 року в сумі 3708,40 грн; 11 вересня 2025 року в сумі 3708,40 грн; 11 жовтня 2025 року в сумі 3708,40 грн. Відповідно до умов яких, сторони погодили, що графік реструктуризації включає в себе чергові платежі, які складаються з нарахованих та несплачених позичальником процентів за понадстрокове користування кредитом або пені (застосовується в залежності від суми кредиту, отриманого позичальником за договором), які сплачуються позичальником відповідно графіка, визначеного у п. 3 Додаткової угоди, з урахуванням черговості погашення, визначеної у договорі. Сторони домовились, що починаючи з дати підписання цієї Додаткової угоди нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом або пені (застосовується в залежності від суми кредиту, отриманого позичальником за договором), визначених п. 2.2. Договору (у разі їх нарахування на дату укладення Додаткової угоди), призупиняється та може бути відновлено у порядку, визначеному п. 8 Додаткової угоди (п.3, 4 додаткової угоди).

Відповідно до п. 6 додаткової угоди, сторони домовились, що у разі несплати позичальником чергового платежу у строки, визначені Графіком, вважається, що строки погашення всіх несплачених чергових платежів, передбачених графіком, вже настали, а кредитодавець має право ініціювати списання фактичної суми заборгованості, яка несплачена позичальником.

Згідно з п.8 додаткової угоди, позичальник розуміє та погоджується, що у разі якщо станом на дату, що слідує за датою погашення кожного чергового платежу згідно Графіка, визначеного п. 3 Додаткової угоди, наявна заборгованість зі сплати такого чергового платежу, умови реструктуризації втрачають чинність, а кредитодавець відновлює нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (його частиною) або пені, з дати, що слідує за датою несплаченого/сплаченого не в повному обсязі чергового платежу згідно Графіка, на залишок суми кредиту, відповідно до умов договору, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

В Додатку №1 до додаткової угоди №15146858 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року, який є невід`ємною частиною договору містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит в якому зазначено, що загальна вартість кредиту становить 16937,50 грн, з яких: 13000,00 - сума кредиту, 3187,50 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом, 750,00 грн комісія за надання кредиту.

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_1 був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Ідентифікаційна частина договору та додаткових угод містять ідентифікуючі дані ОСОБА_1 , його електронну адресу, в тому числі зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .

Як слідує з матеріалів справи спірний договір та додаткові угоди підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів, які були надіслані ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на вказану позичальником електронну пошту, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору надання коштів у кредит №71585458 від 12 березня 2025 року та в додаткових угодах міститься код ідентифікатора відповідача - «13620», «46604», «72807», «74618», які є безпосередніми підписами відповідача.

Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання, зокрема передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13000,00 грн, шляхом їх перерахування на електронну платіжну картку відповідача НОМЕР_1 , номери платежів №а1805161-20fa-45fd-b1ca-a11fd1110294 та №969a8b2e-efc4-4923-a481-6884f4b6b183, про що свідчить довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000063505 та № КД-000063537 від 16 жовтня 2025 року та копії платіжних інструкцій/операцій №а1805161-20fa-45fd-b1ca-a11fd1110294 від 12 березня 2025 року та №969a8b2e-efc4-4923-a481-6884f4b6b183 від 18 березня 2025 року..

Також факт перерахування ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» коштів відповідачу підтверджується наданою на виконання ухвали суду від 10 грудня 2025 року випискою по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за період з 12 березня 2025 року по 15 травня 2025 року та з 18 березня 2025 року по 21 березня 2025 року.

16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №16/10/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінпром Маркет» права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрах.

Відповідно до п.2.1.3 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимоги в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

16 жовтня 2025 року сторони договору факторингу підписали та скріпили своїми печатками реєстр прав вимоги №16/10/25 відповідно до якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право вимоги до відповідача за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року на загальну суму 15019,84 грн, з яких: 4656,10 грн - сума заборгованості за тілом, 3187,50 грн - сума заборгованості по процентам за користування, 6426,24 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування, 750,00 грн комісія за надання позики.

Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Позичальник неналежно виконує умови кредитного договору.

З розрахунку суми заборгованості ТОВ «Фінпром Маркет» за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року слідує, що загальна сума заборгованості складає 15019,84 грн, з яких: 4656,10 грн - заборгованості тілом кредиту, 3187,50 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 6426,24 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування, 750,00 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією.

Також в матеріалах справах наявний розрахунок заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сформовнаий 17 жовтня 2025 року, із змісту якого слідує, що загальний розмір заборгованості відповідача за спірним кредитним договором становить 15019,84 грн, з яких: 4656,10 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3187,50 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 6426,24 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування, 750,00 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією. При цьому з наданого розрахунку слідує, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 0,225 % за кожен день, що становить 11,25 грн на день, у період з 12 березня 2025 року по 17 березня 2025 року. Надалі, з 18 березня 2025 року по 10 квітня 2025 року розмір процентної ставки становим 1,0%, разом з тим, розмір щоденних нарахованих відсотків збільшився у зв`язку із збільшенням розміру тіла кредиту та становив 130,00 грн в день. Також первісним кредитором було здійснено нарахування відстотків за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4% в день, що становить 520,00 грн за кожен день з 11 квітня 2025 року по 22 квітня 2025 року, а також нарахована одноразова комісія за видачу кредиту в розмірі 750,00 грн. 30 квітня 2025 року відповідачем на виконання вимог договору було внесено платіж на погашення заборгованості в сумі 4635,50 грн., а 13 червня 2025 року 3708,40 грн. Крім того, 15 липня 2025 року нараховані відстоки за понадстрокове користування в розмірі 186,24 грн. та 25 вересня 2025 року в сумі 38,75 грн - проценти за користування кредитом.

Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню.

Щодо процентів, то слід зауважити, що позивач просить стягнути як проценти за користування кредитом, а також проценти за понадстрокове користування кредитом.

Як зазначено раніше кредит надавався відповідачу строком з 12 березня 2025 року до 10 квітня 2025 року включно та сторони погодили, що з 12 березня 2025 року по 17 березня 2025 року проценту ставку в розмірі 0,225%, а з 18 березня 2025 року по 10 квітня 2025 року в розмірі 1%.

Як слідує з розрахунку проценти в розмірі 3187,50 грн нараховані за погодженою ставкою та в межах строку користування, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 3187,50 грн.

Крім того, розмір суми нарахованих відсотків був погоджений стронами при укладенні додаткової угоди №15146858 від 13 червня 2025 року до договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року в якій сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості.

Щодо процентів нарахованих за понадстрокове користування, то їх нарахування проведено на підставі п.10.5.2 договору, який за своїм змістом визначає міру відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 625 ЦК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.

В той же час, відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.

Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).

Беручи до уваги, що заборгованість у виді процентів нарахованих за понадстрокове користування кредитом в сумі 6426,24 грн за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року нарахованих в період дії в Україні воєнного стану, а тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним.

Щодо вимог в частині стягнення заборгованості по комісії, то відповідно до п.п.2.2.4 умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року, комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 750,00 грн.

Відповідно до п.1.12 кредитного договору комісія за надання кредиту- це грошові кошти, які згідно умов договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавця за надання та користування кредитом в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 750,00 грн є обґрунтованою.

Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту №71585458 від 12 березня 2025 року в сумі 8593,60 грн, з яких: 4656,10 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3187,50 грн - заборгованість за процентами, 750,00 грн - комісія.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1385,98 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статей 137,141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем в підтвердження своїх витрат надано: договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, витяг з акту №5ФП приймання-передачі надання правничої допомоги від 21 жовтня 2025 року за договором №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжна інструкція кредитного переказу коштів №579939288.1 від 27 жовтня 2025 року на суму 130500,00 грн, ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1287257 від 03 вересня 2025 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03 квітня 2018 року, виданого на ім`я Ткаченко Ю.О.

З п.1.1 договору слідує, що правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за якими належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у справах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості в судовому порядку.

У п. 4.1 договору зазначено, що за надання правничної допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду у нижчезазначеному розмірі, а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначених справах для формування позовної заяви у розмірі 500,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка /складання позовної заява до боржника за договором позики/кредитом у малозначній справі - 4000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка /складання відповіді на відзив на позовну заяву у малозначній справі - 2000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка направлення/подача апеляційної скарги на рішення місцевого суду, яке постановлене у малозначній справі - 3000,00 грн за одну апеляційну скаргу (спрощене позовне провадження/малозначна справа).

Витяг з акту №5ФП приймання-передачі наданної правничої допомоги від 21 жовтня 2025 року за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2-25 року щодо боржника ОСОБА_1 містить перелік наданих послуг, а саме: вивчення наданих у клієнта документів, проведення їх аналізу, вивчення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначених справах для формування позовної заяви у розмірі 500,00 грн; підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси як представник клієнта в суді) у розмірі 4000,00 грн.

Оплата послуг з надання правничої допомоги підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №579939288.1 від 27 жовтня 2025 року.

Надаючи оцінку наданим доказам, суд зважає, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, результат розгляду справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , заборгованість за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71585458 від 12 березня 2025 року в сумі 8593,60 грн (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три гривнів шістдесят копійок) з яких: 4656,10 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3187,50 грн - заборгованість за процентами, 750,00 грн - комісія, а також 1385,98 грн судового збору та 2500,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: