Справа № 212/916/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Рибкіна Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за дорученням польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернулось до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із проханням виконання доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 )

Відповідно до ч.1ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами.

Згідно ч. 6 ст. 500 ЦПК України, у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Відповідно до ч.1ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно ч. 6 ст. 501ЦПК України, у разі неявки до суду без поважних причин особи, яку належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у якому мають бути вручені виклик до суду чи інші документи за дорученням іноземного суду, такі документи вважаються врученими.

Відповідно до ч. 7 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про дату, день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, у день такого судового засідання.

Згідно з ч. 8 ст. 501 ЦПК України, виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів підтверджується протоколом судового засідання, у якому зазначаються заяви чи повідомлення, зроблені особами у зв`язку з отриманням документів, а також підтвердженням про повідомлення особи про необхідність явки до суду для отримання документів та іншими документами, складеними чи отриманими під час виконання доручення, що засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

При цьому, суд враховує положення пункту 3.7. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, якими передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню. Суд України також додає відповідні підтвердні документи, зокрема, у разі невиконання у зв`язку з неявкою особи до суду - копії документів (судових повісток, повідомлень, розписок) на підтвердження того, що особу принаймні двічі було запрошено до суду України у порядку, установленому законодавством України, та у разі фактичної відсутності даної особи за зазначеною адресою.

У разі невиконання іноземного доручення про вручення документів суд України заповнює формуляр, що надійшов разом з дорученням, або складає підтвердження про вручення документів, зазначивши також причини невиконання.

Пунктом 3.8. зазначеної Інструкції передбачено, що документи за результатами виконання іноземного доручення суд України складає українською мовою. Однак у випадках, передбачених міжнародним договором України, суд України складає документи мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, або додає до них завірений переклад на таку мову.

Як вбачається із судового доручення ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 викликався в судові засідання 12.02.2026 року на 09.00 год., та 26.02.2026 року на 10:30 год., шляхом надсилання судових повісток, однак згідно з повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду, поштові відправлення не вручені під час доставки та повернуті за зворотною адресою з відміткою «Відсутність адресата за вказаною адресою».

За вказаних обставин, суд вважає, що матеріали вказаного судового доручення слід повернути до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) без виконання, у зв`язку неможливістю виконання даного доручення, з наданням відповідних підтверджуючих документів..

Керуючись ст. ст. 260, 500, 501 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Матеріали судового доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , які надійшли з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - повернути без виконання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у зв`язку з неможливістю виконання даного доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя Н. М. Рибкіна