Справа №601/3901/25
Провадження № 2/601/278/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 156224 від 08.10.2024 в розмірі 31 471 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка, з яких: 19 691.04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 11 178.17 грн. - сума заборгованості за відсотками; сума заборгованості за комісією 602.00 грн., 400.00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), та судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2422.40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

У обґрунтування позову посилається на те, що 08.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачкою укладений кредитний договір № 156224 на суму 22 892.00 грн., у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка приєдналася до публічної частини, прийняла умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом НОМЕР_1 . На виконання умов Кредитного договору, 08.10.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_2 відповідачки, що свідчить про те, що відповідачка прийняла пропозицію первісного кредитора. 16.04.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та позивач уклали Договір факторингу №16042025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. На підставі наведеного просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №156224, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської від 29 грудня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідачка, у встановлений судом строк, на адресу суду заперечень, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково зі слідуючих міркувань.

Судом встановлено, що 08.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №156224, з використанням електронного підпису, що підтверджується самим текстом договору та наданим Паспортом споживчого кредиту підписаними електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника.

Договір про споживчий кредит підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 5bf2360f 08.10.2024 о 10:44:50 год.

Паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 75b78f4a 08.10.2024 о 10:44:29 год.

Пунктом 2.2.1 Індивідуальної частини договору передбачено, що сума кредиту становить 22 892.00 грн., яка надається в наступному порядку: у розмірі 10910.89 грн. на картку позичальника № НОМЕР_3 ; у розмірі 3891.64 грн., шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00% річних, тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 3891.64 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 17,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п.2.4 Договору).

Пунктом 2.6 договору передбачено, що загальний строк кредитування за цим договором складає 126 днів з 08.10.2024 по 11.02.2025.

На підтвердження укладення Договору про споживчий № 156224 від 08.10.2024, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» надано Графік платежів за кредитним договором, що додатком та невід`ємною частиною Договору № 156224, Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається позичальнику до укладення договору про споживчий кредит), які 08.10.2024 підписані відповідачкою одноразовим ідентифікатором, та в яких містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо процентних ставок, порядок повернення кредиту, що є свідченням того, що позичальник особисто та свідомо уклав вищезазначений Договір.

Отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується Довідкою від 04.02.2026 вих.№ 20.1.0.0.0/7-260202/44276-БТ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої ОСОБА_1 08.10.2024 отримала від Кредитодавця ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» кошти у розмірі 8089.47 грн., номер карти № НОМЕР_2 .

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Заперечення відповідача щодо відсутності доказів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору та зарахування грошових коштів на його рахунок не знайшли свого підтвердження, з огляду на те, що як встановлено в ході судового розгляду кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер телефону позичальника.

У п. 5.1. кредитного договору зазначено, що кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://finx.com.ua.

Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, підтвердила умови таких, після чого позикодавець надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору.

Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

16.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 16042025 за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 156224 від 08.10.2024.

На підтвердження переходу права вимоги до позивача долучено копію платіжної інструкції № 420 від 16.04.2025, згідно якої ТОВ «Юніт Капітал» сплатило ТОВ «Кредіплюс» 985 041.27 грн. за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 та Реєстру прав вимог № 1 від 16.04.2025 без ПДВ.

Таким чином, відповідно до Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025, Реєстр прав вимог № 1 від 16.04.2025, ТОВ «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 156224 від 08.10.2024.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зі змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

Згідно виписки по особовому рахунку за Кредитним договором № 156224 від 08.10.2024, наданої ТОВ «Юніт Капітал» прострочена заборгованість відповідачки не погашена та становить 31 471 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка, з яких: 19 691.04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 11 178.17 грн. - сума заборгованості за відсотками; сума заборгованості за комісією 602.00 грн., 400.00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

У даній справі встановлено та відповідачкою не спростовано, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого ТОВ «Кредіплюс» надіслав ОСОБА_2 за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підписання кредитного договору.

Разом з тим, відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка становить 31 471 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка.

Належних та допустимих доказів на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень сторона відповідача суду не надала.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги що стосуються стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості за договором № 156224 від 08.10.2024 у розмірі 31 471 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка, з яких: 19 691.04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 11 178.17 грн. - сума заборгованості за відсотками; сума заборгованості за комісією 602.00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн.

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.

Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025; Додаткову угоду № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, згідно договору №10/09/25-02 від 10.09.2025, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 7000 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що слід задовольнити частково вимогу представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в розмірі 5000 грн., що буде достатнім та співмірним критеріям реальності адвокатських витрат.

Оскільки позов задоволено, відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 422.40 гривень.

На підставі ст. ст. 207,526,530,551,610,612,616,638,1048,1049,1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 7,12,13,81,133,137,141,258-268,273,274,279,352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) заборгованість за кредитним договором № 156224 від 08.10.2024 в розмірі 31 071 (тридцять одна тисяча сімдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка, з яких: 19 691.04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 11 178.17 грн. - сума заборгованості за відсотками; сума заборгованості за комісією 602.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) судовий збір в розмірі 2 422.40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333.

Відповідачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: