Справа № 758/7571/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця

УСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач) до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (надалі за текстом - співвідповідачі), про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Заочним Рішенням від 09.01.2023 у справі №758/7571/14-ц позов задоволено повністю.

30.01.2026 до суду від відповідача 1 надійшла заява про перегляд заочного рішення.

24.02.2026 відділом діловодства суду цивільна справа була передана судді.

Ухвалою від 24.02.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 17.03.2026 учасники судової справи участь не взяли.

Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви /ч.1 ст. 287 ЦПК України/.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

За правилами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідні всі вище перелічені підстави.

Заява обгрунтована тим, що усудові засідання відповідач 1 не з`явився та відзив на позовну заяву не подав з поважних причин, а саме: не був обізнаний про наявність судового спору, не отримував судових повісток/повідомлень не отримував копії позовної заяви та інших процесуальних документів. Суд, ухвалюючи заочне рішення, виходив із того, що співвідповідачі (спадкоємці) прийняли спадщину, оскільки не подавали заяв про відмову від спадщини, та поклав на них обов`язок задовольнити вимоги кредитора. Разом з тим суд не встановив обсяг спадкового майна та його вартість, що є обов`язковим для визначення меж відповідальності спадкоємців.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 своїм правом для подання відзиву не скористався, в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Крім того судом встановлено, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до норм чинного ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на час розгляду справи не подавав, а відтак судом були дотримані процесуальні вимоги для заочного розгляду.

Судом встановлено, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, співвідповідачі, які були повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до норм чинного ЦПК України, в судове засідання не з`явлись, відзив на час розгляду справи не подавав, а відтак судом були дотримані процесуальні вимоги для заочного розгляду.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Суд зазначає, що перегляд заочного рішення не повинен фактично підміняти собою розглядом справи судом вищої інстанції, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачем 1 не вказуєьться яким конкретно чином його доводи про поділ квартири відносяться до спору про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Проте, відповідач не надає доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд відхиляє заперечення сторони відповідача про те, що судом при винесенні оскаржуваного заочного рішення суду не було належним чином та в повному обсязі встановлено та досліджено обставини, які є необхідними для об`єктивного вирішення спору.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загальному чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 19, 187, 260, 274, 280, 287-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця - залишити без задоволення;

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк