Справа № 202/6901/25
Провадження № 2-о/202/25/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

18 лютого 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Міщенко М.С.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованих осіб - ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпра про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернулась ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпра із заявою про встановлення факту батьківства.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що є цивільною дружиною та матір?ю двох дітей ОСОБА_6 .

Починаючи з 1996 року, вони постійно мешкали разом, в належній їй квартирі АДРЕСА_1 . У них народилися двоє дітей - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які також постійно проживають з ними та зареєстровані за цією ж адресою. Наразі наш син вже повнолітній, а донька стане повнолітньою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки вона з ОСОБА_6 не була в офіційно зареєстрованому шлюбі, то в відділі державної РАЦС при реєстрації народження, діти були зареєстровані, згідно з вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, та відомості про батька дітей були внесені з її слів, тобто, в графі «батько» в свідоцтві про народження і сина, і доньки зазначено з її слів - ОСОБА_7 .

Вони завжди проживали разом, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет, тобто, була звичайна сім?я, і лише формально вони не були в офіційному шлюбі.

18 березня 2025р, ОСОБА_6 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наголошувала, що при формуванні списку та внесені відомостей до особової справи, ОСОБА_8 зазначив у всіх документах, що саме вона, ОСОБА_1 , є його дружиною, і що в нього є син ОСОБА_9 та донька ОСОБА_10 , місце проживання, де вона з дітьми зареєстрована.

ОСОБА_6 був на посаді стрілець-помічник гранатометника 1-го штурмового відділення З штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 . Під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Попів Яр Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області, зник безвісти 09.06.2025 р.

23.06.2025 р. вона звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо зникнення її чоловіка, і в цей же день отримала від цієї установи офіційну відповідь про те, що її чоловік ОСОБА_6 зник безвісти.

25.06.2025р. за її заявою було відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнененя ОСОБА_6

10 липня 2025 р. мешканцями будинку, було складено акт, завірений головою ЖБК № 254 м.Дніпра, про спільне проживання її з ОСОБА_6 та дітьми за квартирі АДРЕСА_1 .

Факт батьківства необхідно їй встановити не лише для можливості призначення та отримання пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку, а також для встановлення формальних сімейно-правових відносин та морально-етичного усвідомлення батьківства за законом. Наші діти бажають, що б вони в актових записах про їх народження були зазначені дітьми свого батька.

Просила встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо двох наших дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов?язати Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), внести зміни до актового запису про народження N?250 від 08 квітня 1998 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, вказавши в графі «відомості про батька» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. України, уродженець м. Дніпропетровська, та внести зміни до актового запису про народження N? 916 від 22 серпня 2007 року, складеного Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської обл., про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська, вказавши в графі «відомості про батька» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. України, уродженець Дніпропетровська.

У судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали обставини, викладені в заяві та просили її вимоги задовольнити. Будь-яких відомостей про місцезнаходження ОСОБА_6 , вони не мають, однак із заявою про оголошення його померлим до суду не звертались.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначили, що дійсно ОСОБА_6 є їх рідним батьком, місцезнаходження якого наразі невідоом, оскільки останній під час виконання бойового завдання зник безвесті.

Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 вересня 2025 року призначено в справі судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 листопада 2025 року поновлено провадження у звязку з проведенням призначеної судом еспертизи.

Суд, заслухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Індустіральної раойнної ради м. Дінпропетровська 08 квітня 1998 року, ОСОБА_5 , в графі батько записано « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Індустіральним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 22 серпня 2007 року, ОСОБА_4 , в графі батько записано « ОСОБА_7 ».

Згідно сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_11 від 23 червня 2025 року, солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , стрілець-помічник гранатометника 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти 1 штурмового батальойону віськової частини НОМЕР_2 , призваний на службу 18.03.2025, зник бевесті 09.06.2025 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Попів Яр Іллінської сільської громади Краматорського району Донецької області.

Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 50448 від 06.11.2025, встановлено, що ОСОБА_6 може бути біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю спорідненості 91,99 %, а також що ОСОБА_6 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю спорідненості 99,9999 %. Йомовірність того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженя матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мають спільного біологічного батька, складає 99,9999 %.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Змістом частини четвертої статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право. Вказаний правовий висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23).

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у змісті постанови від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22): «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Таким чином, у порядку окремого провадження підлягають розгляду справи про встановлення фактів, за наявності наступних умов: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування.

Зокрема, факт батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, може бути встановлений за рішенням суду у разі його смерті (частина перша статті 130 СК України).

Відтак, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України).

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки відсутність судового рішення про визнання ОСОБА_6 померлим або належних доказів його смерті виключає саму можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження на підставі статті 130 СК України.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.07.2025, справа № 201/1017/25, а також в ухвалі від 18.04.2025 у справі № 208/15131/24.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України заяву необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.ст.55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпра про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що для захисту своїх прав необхідно звернутися в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, із позовними вимогами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда