Провадження № 2/202/2082/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2025 року представник ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» Бонтей М.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в загальному розмірі 33200,00 гривень, а також понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 травня 2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №94/94617558, за умовами якого остання отримала у позику грошові кошти в сумі 4000,00 гривень та взяла на себе зобов`язання повернути дані кошти й сплатити відсотки за користування ними. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за даним договором ОСОБА_1 не виконувала у зв`язку з чим на нею утворилась заборгованість.

28 грудня 2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 28122023.

17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25.

25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25. За умовами зазначених Договорів факторингу відбулося відступлення права вимоги за Договором позики № 61/738110417 від 22.01.2021 року

Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу перед новим кредитором - ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» становить 33200 гривень, з яких: 4000,00 гривень - заборгованість за сумою позики; 28080,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами; 1120,00 гривень - заборгованість за комісією.

Враховуючи, що свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконує, заборгованість не погашає, тому ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», за захистом своїх прав вимушене звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 15 січня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась

Представник позивача керівник ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» Бонтей М.В. у судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року, який містить анкетні дані та особистий підпис позичальника.

Умовами договору позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року сторони погодили: сума позики становить 4000,00 гривень а надається позичальник без додаткового забезпечення та залучення супутніх послуг третіх осіб (п. 1.2.); строк на який надається позика становить 365 днів. Прзика надається позичальнику на умовах із поверненням суми позики в кінці строку користування позикою (п. 1.4.); комісія за видачу позики складає 28 % від суми позики, що становить 1120,00 грн., і підлягає сплаті у строк передбачений Графіком платежів (п. 1.5.); позичальник повинен сплачувати позикодавцю проценти за договором за фіксованою ставкою 2% від суми Позики (залишку суми Позики) за кожен день користування позикою в межах строку передбаченого п. 1.4. та п. 2.2. Договору у порядку, розмірі та строки встановлені в графіку платежів, що у загальному розмірі становить 28080,00 грн. (п. 2.1.); нарахування процентів на суму позику починається з 15-го дня користування позикою (п. 2.2.); цей договір укладено на строк 365 днів і діє по 22.05.2022 року (п. 8.1.); сторонами погоджено графік платежів, зокрема, дати сплати, розмір платежів за сумою позики, комісії та процентами (п. 9).

Також, 23 травня 2021 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, зо містить інформацію яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (повернення позики в кінці строку).

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до п. 3.2. Договору позики, ОСОБА_1 , підписанням цього Договору підтверджує, що вона отримала від позикодавця суму позики в повному обсязі у дату підписання цього договору.

Тобто, ТОВ «Партнер Фінанс» свої зобов`язання за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року виконало повному обсязі й надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4000,00 грн..

Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Договору позики, шляхом прийняття виконання зобов`язання позикодавця, а саме отримавши грошові кошти у позику.

Разом з тим, всупереч умов Договору позики, відповідач не виконувала своїх зобов`язань за Договором у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.

Щодо наявності у ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» права вимоги до відповідача за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року, суд зазначає наступне.

28 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пертнер Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №28122023 від 28.12.2023 року, за умовами якого, ТОВ «Пертнер Фінанс» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає вказані права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 28.12.2023 року до Договору факторингу №28122023 від 28.12.2023 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в загальному розмірі 33200,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1120,00 гривень заборгованість за комісією; 28080,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами (п. 73 Реєстру боржників).

17 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року, за умовами якого, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» приймає зазначені права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 17.04.2025 року до Договору факторингу № 17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в загальному розмірі 33200,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1120,00 гривень заборгованість за комісією; 28080,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами (п. 73 Реєстру боржників).

25 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року, за умовами якого, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 25.08.2025 року до Договору факторингу № 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року, ТОВ «Фінпром маркет» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в загальному розмірі 33200,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1120,00 гривень заборгованість за комісією; 28080,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами (п. 73 Реєстру боржників).

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Отже, до ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» відповідно до укладених Договору факторингу №28122023 від 28.12.2023 року, № 17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року, № 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року.

Після отримання права вимоги, ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» не здійснювало нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за договором позики відповідач не виконала, заборгованість не погашала, а її загальний розмір, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 33200,00 гривень

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має загальну заборгованість перед ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 33200,00 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року чи спростовували б доводи, наведені позивачем, зокрема й наданий розрахунок заборгованості.

За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником позикодавця, заборгованість за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 28080,00 гривень - заборгованість за відсотками за користування позикою; 1120,00 гривень заборгованість за комісією за видачу позики.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» та адвокатом Горобей Русланою Геннадіївною укладено Договір № 45714110 про надання правової допомоги від 10 грудня 2025 року та Додаткову угоду № від 12 грудня 2025 року до Договору № 45714110 про надання правової допомоги від 10 грудня 2025 року.

Обсяг виконаних робіт визначений у Детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Горобей Р.Г.., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 12.12.2025 року та в Акті № про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 12.12.2025 року, згідно з якими, позивачу надано правову допомогу на суму 6000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується в п. 4 Акту № від 12.12.2025 року в якому сторони узгодили, що оплата здійснюється в повному обсязі при підписанні акту.

Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 84.1 від 17.12.2025 року.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс», , адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс 503, заборгованість за Договором позики № 94/94617558 від 23.05.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 28080,00 гривень - заборгованість за відсотками за користування позикою; 1120,00 гривень заборгованість за комісією за видачу позики.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс», , адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс 503, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо повне рішення не було вручено позивачу у день його проголошення або складення, останній право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Мачуський