1Справа № 335/1265/26 2-о/335/74/2026
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

про відмову у відкритті провадження

17 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Крамаренко І.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2026 заявник ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» (сформовано 03.02.2026), звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки та зобов`язати Пенсійний фонд України виправити помилку в реєстрі і врахувати трудовий стаж.

Ухвалою судді від 05.02.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишено без руху. Надано заявнику строк 10 (десять) днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

16.02.2026 до суду, через систему «Електронний суд» (сформовано 15.02.2026), заявник направив заяву про усунення недоліків, до якої долучено оновлену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Так, заявник ОСОБА_1 , залучивши заінтересованих осіб: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки та факт належності військового квитка.

Дослідивши матеріали заяви (оновленої), приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність цієї заяви. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

Зі змісту вказаної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено, що помилка у написанні його прізвища допущена у паспорті громадянина України (російською мовою), що і стало підставою для відмови у призначенні пенсії за віком, про що зазначено у відповідному рішенні про відмову.

Між тим, обмін паспортного документа, у таких випадках, передбачений Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745).

Вказані обставини свідчать про те, що заявник має можливість в позасудовому порядку здійснити обмін паспорта громадянина України, щоб усунути вказані неточності у написанні його прізвища, у порядку визначеному Законом.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, чи звертався заявник до відповідної організації, із заявою щодо обміну паспорта громадянина України, та яке ними було прийняте рішення з цього приводу.

Неможливість обміну паспорта громадянина України, в якому допущена помилка у написанні прізвища заявника, про що зазначає заявник, заявник не обґрунтував.

Приймаючи до уваги положення ст. 318 ЦПК України, вказані обставини є необхідною умовою для розгляду даної категорії справ у порядку окремого провадження.

А тому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику необхідність зазначити докази на підтвердження того, що він не має можливості вирішити вказане питання у позасудовому порядку. Оскільки суди встановлюють юридичні факти лише у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи для отримання необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Крім того, заявником залучено зацікавлених осіб, що є обов`язковою умовою для подачі таких заяв, однак залучення заінтересованої особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, заявником не обґрунтовано.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині встановлення факту про належність трудової книжки, підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені вище недоліки.

Разом з тим, ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту (оновленій) просить встановити факт належності військового квитка, яка не може бути прийнята судом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі, зокрема, військового квитка, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

А тому, виходячи із вказаних положень, заява ОСОБА_1 , в частині, про встановлення факту належності йому військового квитка, прийняттю не підлягає, а тому наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі, в цій частині.

Керуючись ст. 185, 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності трудової книжки - залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності військового квитка.

Ухвала суду, в частині відмови у відкритті провадження, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 17.02.2026.

Суддя: І.А. Крамаренко