ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/703/26 Справа № 694/1472/25
Звенигородський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою, -

встановив:

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задоволено.

Оголошено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Багачівка, Звенигородського району, Черкаської області, померлим.

Днем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалено вважати день вірогідної загибелі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Місцем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалено вважати н.п. Маринівка Покровського району Донецької області, Україна.

Встановлено, що смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала під час виконання завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язана із проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації.

01 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга ВЧ НОМЕР_2 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року.

В апеляційній скарзі скаржник просив визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги у зв`язку із затримкою надходження бюджетних коштів на сплату судового збору, а також, враховуючи вчасне первинне подання апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 , просив поновити строк подання апеляційної скарги на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу ВС НОМЕР_1 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків. Судом зазначено, що обставини, вказані апелянтом на обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, не можуть визнатися апеляційним судом поважними. Скаржнику запропоновано навести додаткове обгрунтування щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

23 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків скарги. ВЧ НОМЕР_1 зазначає, що в даній справі 29 серпня 2025 року військовою частиною НОМЕР_1 , в межах строку на апеляційне оскарження, було подано первинну апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, яка, серед іншого, містила клопотання про відстрочення сплати судового збору. Оскільки, станом на даний час з`явилась можливість оплатити судовий збір у визначеній раніше судом сумі, а відповідно, перестали існувати обставини, що перешкоджають поданню позову, військова частина НОМЕР_1 звертається до суду з проханням про поновлення пропущеного строку встановленого для подання апеляційної скарги. Просить визнати поважними причинами, що перешкоджали звернутися у встановленому порядку з апеляційною скаргою, також той факт, що військова частина НОМЕР_3 , в умовах оголошеного воєнного стану, включена до діючих частин, включена в сили та засоби Сил оборони, безпосередньо виконує бойові завдання на найскладнішій ділянці фронту, а саме Покровському напрямку, відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 жовтня 2025 року №24919 та знаходиться у повному складі, з юридичною службою та командуванням включно, в районі ведення бойових дій, що ускладнює вчасне та належне реагування на зміни в стані справ відповідних судових проваджень з огляду на відсутність стабільного доступу до мережі інтернет та відсутність адекватного електропостачання в умовах польового розміщення служб та підрозділів.

Перевіривши зазначені скаржником обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, апеляційний суд враховує слідуюче.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційний суд за матеріалами електронної справи встановив, що вперше ВЧ НОМЕР_1 звернулася з апеляційною скаргою 01 вересня 2025 року на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року визнано неподаними та повернуто скаржникам.

Повторно звертаючись до суду апеляційної інстанції заявник вважав, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у справі № 694/1472/25 було пропущено з причин, які не залежали від його волі, а саме, через відсутність коштів на оплату судового збору за подання апеляційної скарги. Враховуючи ці обставини, а також те, що подання повторної апеляційної скарги відбулося одразу після оплати судового збору , тобто без зайвих зволікань, обставина відсутності надходження бюджетного фінансування на оплату судового збору об`єктивно перешкоджала подальшому провадженню, ВЧ НОМЕР_1 переконана, що строк, визначений статтею 354 ЦПК України, пропущений з поважних причин.

У вимірі вказаних доводів колегія суддів зазначає, що норма пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлює дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, ЦПК України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому сторона, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, достеменно розуміла про допущення нею порушення норм процесуального права та можливість залишення клопотання про відстрочення сплати судового збору без задоволення.

У свою чергу, дотримання вимог ЦПК України щодо належного оформлення апеляційних скарг залежить виключно від особи, яка подає апеляційну скаргу. До того ж, право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Разом з тим, вдруге скаржник звернувся із апеляційною скаргою на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року 01 лютого 2026 року (сформована в підсистемі «Електронний суд») поза межами встановленого строку.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку (зокрема постанови від 07 червня 2018 року у справі № 822/276/17, від 30 вересня 2021 року у справі № 826/16458/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21 та ін.).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сама по собі сплата суб`єктом владних повноважень судового збору після спливу встановленого ЦПК України та наданого судом строку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Право сторони на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним і, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі №380/17601/21.

У цій справі повернення первісної апеляційної скарги відбулося, зокрема, внаслідок несплати ВЧ НОМЕР_1 судового збору, тобто обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Правову позицію стосовно окресленого питання викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 у справі № 640/3393/19, де зазначено, що «особа яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.».

Таким чином можна констатувати, що обставини, які зумовили повернення первісної апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року були пов`язані виключно з неналежним їх оформленням, і не були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Отже обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Такі висновки наведені в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2024 року у справі № 560/770/23, ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року у справі №554/1568/24.

Доводи клопотання щодо поважності причини пропуску процесуального строку у зв`язку із включенням Військової частини НОМЕР_1 до діючих частин в сили та засоби Сил оборони, безпосереднє виконання бойових завдання на найскладнішій ділянці фронту, а саме Покровському напрямку, відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 жовтня 2025 року №24919 та знаходження у повному складі, з юридичною службою та командуванням включно, в районі ведення бойових дій, що ускладнює вчасне та належне реагування на зміни в стані справ відповідних судових проваджень з огляду на відсутність стабільного доступу до мережі інтернет та відсутність адекватного електропостачання в умовах польового розміщення служб та підрозділів не обгрунтовують поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суду.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що введення воєнного стану в Україні не може бути основною та поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки така обставина не доводить фактичну неможливості подання скаржником апеляційної скарги протягом встановленого процесуальним законом строку. Крім того, чинне законодавство не містить положень щодо зміни, продовження або поновлення процесуальних строків у зв`язку з введенням воєнного стану.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 280/6928/24.

За таких обставин наведені скаржником обставини, якими обґрунтовано поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року, не пов`язані з об`єктивними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а тому колегія суддів доходить висновку щодо неповажності наведених скаржником причин та відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали вчасно скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, ВЧ НОМЕР_1 не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Поновлення процесуального строку за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо таке обтяження не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу тридцятиденного строку з моменту складення повного тексту рішення, поважність причини пропуску строку скаржником належно не обґрунтовано та не підтверджено доказами, апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Судді