У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

представника відповідача Павліченко О.В., Кудільчак О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за первісною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», в інтересах якого діє представник адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання нікчемним договору факторингу та недійсним договору передачі (відступлення) прав за іпотечним договором.,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

12.02.2026 представник позивача за первісним позовом адвокат Білоцерковець Ю.С. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив розглядати тільки наступні вимоги позивача: Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - 1.1. автомагазину за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 589,2 кв.м., (реєстраційний номер майна 00), 1.2. земельної ділянки площею 0,081 га, за кадастровим номером: :73:001:0010, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: автотехобслуговування, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 01) що укладений 01 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., зареєстрований в реєстрі за №626; на підставі статті 216 ЦК України застосувати наслідки недійсності правочину - договору дарування що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкін Д.В. та зареєстрований за реєстровим №626.

Зазначає, що позов не містить вимог майнового характеру.

Окрім цього у вказаній заяві просив про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

В судовому засідання представник відповідача за первісним позовом просила застосувати наслідки залишення уточненого позову без руху, оскільки спір заявлені вимоги є вимогами майнового характер.

Ознайомившись з уточненою позовною заявою, поданою представник позивача за первісним позовом, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у справах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 вказано, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (наведену правову позицію, зокрема, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Зазначене також відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 15.04.2019 у справі № 918/484/18, від 12.12.2019 у справі № 908/31/19, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16 та від 16.03.2020 у справі № 910/16651/19.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що за умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір підлягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру (така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 916/368/18, ухвалі Верховного Суду від 09.03.2023 у справі № 910/18376/20 (918/339/22).

Оскільки позовна заява заявлена до відповідачів щодо визнання недійсним правочинів та застосування недійсності правочинів, то такий спір вважається поданим з немайновими та майновими позовними вимогами.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 3328 грн.

Також, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Для визначення ціни позову суд бере до уваги Висновок про вартість об`єкта оцінки автомагазину загальною площею 1589, 2 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,081 га за кадастровим номером: :73:001:001 за адресою АДРЕСА_1 , здійснений ТОВ «Бізнесгрупєвро» та наданий стороною відповідача за первісним позовом (том 2 а.с. 180-224), за якою вартість першого об`єкта нерухомості становить 53475626 грн., а другого 1877980 грн.

При цьому суд констатує, що заперечень на означений звіст стороною позивача за первісним позовом не надано, як і доказів на підтвердження вартості спірного майна у іншому розмірі.

Тож, стороні позивача слід сплатити судовий збір у загальній сумі 823 027, 89 грн., з яких за вимогу немайнового характеру (визнання договору дарування недійсним) 3328 грн., а за вимогу майнового характеру (застосування наслідків недійсності правочину) 830 304, 9 грн. (=55 353 606*1,5%) з вирахуванням сплаченого судового збору за подання позовної заяви у первісній редакції.7276, 2 грн.

З метою виправлення недоліків позивачеві необхідно сплатити судовий збір у вищевказаній сумі.

Враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевикладених недоліків.

У відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», в інтересах якого діє представник адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину залишити без руху.

Роз`яснити стороні позивача про необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, та попередити, що у разі не усунення таких, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов