Справа № 530/2434/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
19.02.2026 м. Зіньків
Зіньківського районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О. В., за участю секретаря Стрілець Л.Г., в судовому засіданні розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бурдиги Владислава Олеговича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
22.12.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованийвідділом реєстрації актів цивільного стану Зіньківського райуправління юстиції Полтавської області, 02.07.2005 року, актовий запис № 26 - розірвано.
17.02.2026 від представника ОСОБА_1 адвоката Бурдиги Владислава Олеговича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі в якій представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 7000 грн., на підтвердження цього до заяви надав договір про надання правничої допомоги від 12.12.2025, акт прийняття наданих послуг від 12.12.2026 між ОСОБА_1 та адвокатом Бурдигою В.О., квитанцію до прибуткового касового ордеру від 12 грудня 2025 року про сплату 7000 грн за надану правничу допомогу, договір про надання правничої допомоги від 06.05.2025.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.
За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом при постановленні заочного рішення було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., стягнення витрат на правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки до матеріалів позовної заяви та до розгляду справи по суті позивачем не долучались розрахунок понесених витрат на правову допомогу, не долучався договір про правову допомогу та квитанція про сплату вартості послуг про надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованийвідділом реєстрації актів цивільного стану Зіньківського райуправління юстиції Полтавської області, 02.07.2005 року, актовий запис № 26 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, отже суд приходить до переконання про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Дослідивши матеріали справи, надані стороною позивача докази, суд вважає задоволити заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бурдиги Владислава Олеговича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
СуддяО. В. Ситник