Провадження № 2/557/217/2026
Справа № 557/1909/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

1. Суть спору.

ТзОВ «ФК «Гелексі»» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором від 27.01.2018 у розмірі 20310,35 грн. та судових витрат, які складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 5000 грн. понесених витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.01.2028 між ТзОВ «ФК «Гелексі»» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №2195. Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

На виконання вказаного договору позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 4000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку, номер якої вказано позичальником при укладенні договору. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в порядку і строки, передбачені договором. Натомість відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на момент подання позовної заяви утворилась заборгованість розмірі 20310,35 грн., що складається із: 3994,75 грн. заборгованість за позикою та 16315,60 грн. заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати, які складаються з 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

05.02.2026 від представника відповідача Сірочук І.В. до суду надійшов відзив, в обґрунтування якого вказує, що її довірителька не визнає заявлені до неї вимоги з огляду на те, що позивачем не додано до позовної заяви належних доказів отримання нею коштів у позику (документів первинного бухгалтерського обліку). Також зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом існування боргу та просила врахувати недоведеність позивачем понесених ним витрат на правову допомогу. Просила поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 повністю.

05.02.2026 від представника позивача Рудзей Ю.В. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що договір між сторонами було укладено відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію, що підтверджено матеріалами справи і без виконання позичальником певної послідовності дій, договори не були б укладеними. Відповідачем не надано доказів, що номер телефону, що використовувався нею при укладенні договору, їй не належить та не є її фінансовим номером. Крім того, просить врахувати, що персональні дані відповідача, які були необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після особистого їх повідомлення відповідачем. Вважає, що позивачем були надані належні докази перерахування коштів відповідачу на вказаний нею картковий рахунок, натомість відповідач, заперечуючи це, не надала доказів того, що картковий рахунок їй не належить або незарахування коштів на цю картку. Щодо витрат на правову допомогу, вважає, що заявлена сума підтверджена доказами та відповідає критеріям визначеним ч.4 ст.137 ЦПК України.

09.02.2026 від представника відповідача Сірочук І.В. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що її довіритель жодних угод з позивачем не укладала і про існування кредиту дізналась лише коли отримала копію позовної заяви. Вважає, що позивачем не доведено факту ідентифікації відповідача в ІТС товариства і що саме вона використала ідентифікатор ЕП, як і доказів отримання саме нею коштів за договором.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Гощанського районного суду від 10.11.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольними ухвалами від 22.12.2025, 27.01.2026 судові засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи та за клопотанням відповідача.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Представник позивача ТзОВ «ФК «Гелексі»» в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

10.03.2026 представник відповідача-адвокат Сірочук І.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, прийшов до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України).

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 27.01.2018 ТОВ «ФК «Гелексі»» та ОСОБА_1 уклали договір позики №2195 відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України гривні. Сума позики 4 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1.2, 1.1.2.2 плата за користування позикою у вигляді:- процентів складає 0,01% в день від поточного залишку позики; - комісії складає 1,6% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. договору.

Згідно з п.1.1.3 договору нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою.

В п.1.1.4 договору зазначено, що нарахування комісії за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою.

Строк повернення позики (термін платежу): 25 лютого 2018 року (п.1.1.5 договору).

Відповідно до п.1.2 договору позика надається позичальнику в сумі, що зазначена в п.1.1.1. договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника).

Позичальник зобов`язаний у випадку прострочення сплати заборгованості за договором в повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти та підвищену комісію за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення, а також нараховану пеню; зареєструватися на сайті позикодавця під своїм справжнім ім`ям; надавати позикодавцю виключно достовірні дані, включаючи персональні дані; визнавати електронні документи, складені позикодавцем і позичальником (заявки, договори, акти та інше), як документи, складені в простій письмовій формі відповідно до законодавства України (п.3.4.4 3.4.7 договору).

В п.4.1 договору зазначено, що позичальник зобов`язується повністю повернути позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 25 лютого 2018 року.

Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною договору та розміщується в Особистому кабінеті (п.4.2. договору).

Згідно з п.5.3 договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% в день від суми позики за кожний день прострочення.

Відповідно до п.3.2.3 договору позикодавець має право продовжити строк договору (не більше 3-х разів поспіль).

Згідно з п.9.1 договору, внесення змін та доповнень до договору оформлюється шляхом укладання сторонами додаткових договорів. Всі зміни, доповнення та додатки до договору, є його невід`ємною частиною.

У графіку платежів до договору №2195 від 27.01.2018, зазначено: сума позики - 4000,00 грн, проценти за користування позикою 11.6 грн, комісійна винагорода за користування позикою 1856,00 грн, термін платежу 25 лютого 2018 року.

Договір №2195 від 27.01.2018 та графік платежів до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 27244733.

Крім того, 28.02.2018 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору позики №2195 від 27.01.2018, відповідно до якої було внесено зміни до договору позики: сума позики 3994,75 грн., строк повернення позики 06.03.2018, а також викладено графік платежів у новій редакції: сума позики 3994,75 грн., проценти за користування позикою 2,4 %, комісійна винагорода 384,00 грн, термін платежу- 06.03.20218. Усього заборгованість за договором 5381,15. Дана угода та графік платежів підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 21270467.

06.03.2018 між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду №2 до договору позики №2195 від 27.01.2018, відповідно до якої було внесено зміни до договору позики: сума позики 3994,75 грн., строк повернення позики 04.04.2018, а також викладено графік платежів у новій редакції: сума позики 3994,75 грн., проценти за користування позикою 11,6 %, комісійна винагорода 1856,00 грн, термін платежу- 04.04.20218. Усього заборгованість за договором 5862,35. Дана угода та графік платежів підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 52959874.

Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 27244733 підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.

04 серпня 2017 року ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «ФК «Гелексі» уклали договір №04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів.

З повідомлення ТОВ «ФК «Елаєнс» №2195 від 01 вересня 2025 року убачається, що на підставі договору №04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04 серпня 2017 року, товариство надавало ТОВ «ФК «Гелексі» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. У результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «Гелексі», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти. Отримувач коштів: Костецька Наталія Олександрівна, номер транзакції в системі: , номер операції: 78805296, дата проведення платежу: 27.01.2018, сума платежу 4000, валюта платежу: гривня UAH, платіжний засіб (метод): карта, банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів НОМЕР_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №2195 від 127 січня 2018 року станом на 31.07.2025, заборгованість відповідача становить 20310,35 грн та складається із: суми простроченої позики 3994,75 грн; суми прострочених процентів та комісії 16315,60 грн.

Стороною відповідача даний розрахунок не спростовано належними та допустимими доказами, власного розрахунку не надано.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочину вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Водночас не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

В п.9 договору №2195, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 27244733 містяться відомості про персональні дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , її реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця реєстрації.

Доказів того, що персональні дані відповідача використані позикодавцем чи іншими особами для укладення договору позики від імені відповідача, матеріали справи не містять.

Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять.

Відповідач не оскаржував правомірність укладеного договору №2195 від 27 січня 2018 року у судовому порядку.

Судом встановлено, що договір №2195 підписано ОСОБА_1 використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором січня 2018 року. Підписавши договір, відповідач погодилася із зазначеними у ньому умовами та взяла на себе зобов`язання з їх виконання.

Факт перерахунку грошових коштів на рахунок відповідача підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Елаєнс» №2195 від 01 вересня 2025 року, з якого убачається, що на картку відповідача 27.01.2018 зараховано суму 4 000,00 грн, платник коштів ТОВ «ФК «Гелексі».

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини щодо укладення 27 січня 2018 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 договору №2195 та отримання відповідачем коштів за вказаним договором. Доказів протилежного матеріали справи не містять, як з приводу укладення договору, так і отримання коштів, тобто не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.Заперечення відповідача зазначені у відзиві є необгрунтованити та спростовуються наявними у справі доказами.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 20310,35 грн заборгованості за договором №2195 від 27 січня 2018 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, який укладений між ТОВ «ФК «Гелексі» та адвокатом Рудзеєм Ю.В.; акт №2195 від 01 вересня 2025 року наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, згідно з яким позивачу надано послуги правничої допомоги на суму 5 000,00 грн. Враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного відповідачем не надано.

Згідно ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89,133, 141, 263-265,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі»» заборгованість за договором позики №2195 від 27 січня 2018 року в розмірі 20310 (двадцять тисяч триста десять) грн. 35 коп., судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі»», , місцезнаходження юридичної осоюи: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Тишкун П.В