Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Коби М.Г., розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, Міністерства оборони України та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській областіпро встановлення факту перебування на утриманні.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що 11.02.2024 в результаті участі в бойових діях загинув ОСОБА_3 . Позивач стверджує, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу та перебувала на його утриманні з 2019 року. У заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_3 перебував на службі в Збройних Силах України та регулярного одержував грошове забезпечення, що дозволяло йому постійно надавати грошові кошти для матеріального утримання позивача. Позивач вказує, що надані ОСОБА_3 кошти на утримання вона витрачала на оплату житлово-комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, оплату послуг за обробіток присадибної земельної ділянки, заготівлю продуктів на зиму. Таким чином, як стверджує ОСОБА_1 , грошова допомога від ОСОБА_3 була для заявника постійним і основним джерелом до існування.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 просила суд встановити факт перебування її на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , з яким вона проживала без реєстрації шлюбу, з 2019 року до моменту його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 при захисті України.

Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.12.2025 було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Міністерства оборони України вказав, що, на його думку, позивачем було помилково зазначено про визначення кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Щодо перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 представник вважає, що позивачем не було надано доказів того, що дохід іншої особи був єдиним джерелом доходу позивача. Представник зазначає, що надані позивачем докази перерахування коштів на її рахунок від загиблого, на його думку, мають разовий характер, та не свідчать про перебування на утриманні на постійній основі.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вказав, що на його думку, позивачем не надано доказів, що вона отримувала від загиблого допомогу, яка була б для неї постійним та основним джерелом для існування.

У письмових поясненнях представник третьої особи ОСОБА_2 вказав, що, на його думку, позивач не надала доказів своєї непрацездатності або іншого статусу, який би давав право на визнання її утриманцем, не надала довідок про відсутність або мінімальний розмір власних доходів у період, на який посилається, не довела систематичності та регулярності матеріальної допомоги з боку загиблого військовослужбовця, не підтвердила, що така допомога була основним або єдиним джерелом існування, не надала доказів цільового призначення грошових переказів, що виключає можливість ототожнення їх із утриманням. Представник стверджує, що розмір отримуваної позивачем пенсії перевищує мінімальний прожитковий мінімум, що об`єктивно спростовує твердження про її перебування на утриманні іншої особи. Епізодичні грошові перекази самі по собі не свідчать про перебування на утриманні.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі, в своїх поясненнях позивач та представник позивача посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

В матеріалах справи містяться клопотання представників відповідачів Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про розгляд справи без участі учасників справи.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).

Згідно сповіщення про смерть № 96 від 23.02.2024 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойових завдань (а.с. 14).

Згідно постанови Полтавського апеляційного суду від 29.01.2025 у справі № 543/538/24 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 05 серпня 2019 року по 11 лютого 2024 року (а.с. 11-13).

Згідно довідки №478/029-13 від 09.05.2025 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, як пенсіонер за віком з 08.03.2022 та довічно (а.с. 20).

Згідно довідки про доходи № 7042 1501 3309 2096 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.03.2022 по 30.04.2025 складає 138345,92 грн. (а.с. 21).

З виписок по картковому рахунку вбачається, що ОСОБА_3 на картковий рахунок ОСОБА_1 в період з 12.07.2022 по 29.12.2023 періодично перераховувались грошові кошти в загальній сумі 177600 грн.: 12.07.2022 в сумі 1000 грн., 25.07.2022 в сумі 5000 грн., 31.07.2022 в сумі 4000 грн., 16.08.2022 в сумі 4000 грн., 02.10.2022 в сумі 2000 грн., 08.10.2022 в сумі 500 грн., 22.10.2022 в сумі 3000 грн., 31.10.2022 в сумі 3000 грн., 03.11.2022 в сумі 3000 грн., 10.11.2022 в сумі 5000 грн., 13.11.2022 в сумі 5000 грн., 17.11.2022 в сумі 12000 грн., 27.11.2022 в сумі 10000 грн., 18.12.2022 в сумі 10000 грн., 24.12.2022 в сумі 5000 грн., 03.01.2023 в сумі 600 грн., 07.01.2023 в сумі 6000 грн., 10.01.2023 в сумі 1500 грн., 17.01.2023 в сумі 2500 грн., 13.04.2023 в сумі 3000 грн., 15.04.2023 в сумі 3000 грн., 22.04.2023 в сумі 3000 грн., 02.05.2023 в сумі 3000 грн., 10.05.2023 в сумі 3000 грн., 22.05.2023 в сумі 23000 грн., 24.05.2023 в сумі 11000 грн., 03.10.2023 в сумі 1000 грн., 06.10.2023 в сумі 1500 грн., 29.10.2023 в сумі 5000 грн., 12.11.2023 в сумі 3000 грн., 18.11.2023 в сумі 3000 грн., 26.11.2023 в сумі 3000 грн., 29.11.2023 в сумі 3000 грн., 08.12.2023 в сумі 5000 грн., 13.12.2023 в сумі 3000 грн., 19.12.2023 в сумі 3000 грн., 25.12.2023 в сумі 10000 грн., 29.12.2023 в сумі 5000 грн. (а.с. 24-28).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона добре знає ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Свідкові відомо, що ОСОБА_3 заробляв достатньо багато коштів, займався ремонтом будинків, їздив на заробітки. Всі кошти привозив додому. Свідкові відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили разом і вели спільне господарство. Свідок також повідомила, що їй відомо, що основним доходом ОСОБА_1 були кошти, які ОСОБА_3 перераховував на її рахунок.

Свідок ОСОБА_5 показав, що добре знає позивача та добре знав ОСОБА_3 , з яким підтримував дружні відносини. Свідкові відомо, що ОСОБА_3 постійно фінансово підтримував ОСОБА_1 , з якою вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Свідкові відомо, що ОСОБА_3 регулярно переказував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти, які вона використовувала для проживання. ОСОБА_3 купував дрова для опалення будинку, в якому вони проживали з ОСОБА_1 , платив за оранку земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 .

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні. На переконання суду є підстави для встановлення перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 з 12 липня 2022 року включно до моменту його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цей факт підтверджується належними та допустимими доказами. В іншій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 до 12 липня 2022 року не доводиться належними та допустимими доказами. Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як пенсіонер за віком з 08.03.2022. Суд також приймає до уваги те, що рішеннями суду було встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 05 серпня 2019 року по 11 лютого 2024 року. З наданих позивачем виписок по картковому рахунку вбачається, що ОСОБА_3 на картковий рахунок ОСОБА_1 в період з 12.07.2022 по 29.12.2023 періодично перераховувались грошові кошти в загальній сумі 177600 грн., що значно перевищує суму пенсії за віком (72072,3 грн), яку позивач отримала за період з липня 2022 року по лютий 2024 року. Такі перекази були регулярними. Таким чином кошти, які переказувалися ОСОБА_3 позивачу в зазначений період часу, були для позивача основним джерелом доходів.

Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23).

Керуючись ст. 17, 46 Конституції України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

в и р і ш и в

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Оржицької селищної ради (місцезнаходження: вул. Центральна, 24, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, ), Міністерства оборони України (), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: вул. Гоголя, 34, м. Полтава, ), треті особи: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , з яким вона проживала без реєстрації шлюбу, з 12 липня 2022 року включно до моменту його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 при захисті України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 19.02.2026.

Суддя