Справа № 128/2/26
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

01.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» подало до суду вищевказаний позов та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №25.03.2025-100002968 від 26.03.2025 у розмірі 10 020,00 грн, а також витрати, понесені на сплату судового збору.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 07.01.2026 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

14.01.2026 представник ТОВ «Споживчий центр» за довіреністю Балюх Є.О. подав до суду заяву про закриття провадження у справі, яка мотивована тим, що відповідачем 13.01.2026 сплачено 10 200,00 грн в погашення заборгованості по кредитному договору, але витрати, понесені на сплату судового збору, не компенсовані. Станом на 14.01.2026 позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Враховуючи викладене, просить закрити провадження у даній справі та стягнути судові витрати з відповідача.

У судове засідання 17.02.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у заяві про закриття провадження у справі просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-які заяви до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 17.02.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали цивільної справи № 128/2/26 та заяву представника позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов такого висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодекс у, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У частині другій статті 256 ЦПК визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Із заяви про закриття провадження у справі убачається, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем у повному обсязі погашено заборгованість за кредитним договором, що була предметом спору на момент звернення з позовом до суду.

Сторона позивача стверджує, що у відповідача ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед позивачем, згідно з заявленими позовними вимогами, тому позивач відмовляється від позову.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе прийняти відмову представника ТОВ «Споживчий центр» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромта закрити провадження у даній справі, оскільки позивач, відповідно до положень статей 49, 255 ЦПК України, відмовився від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У частині третій статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Установлено, що відповідач ОСОБА_1 добровільно сплатив борг перед позивачем після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, що не звільняє відповідача від відшкодування понесених позивачем судових витрат.

При зверненні до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договоромпозивачем, відповідно до платіжної інструкції №СЦ00066194 від 30.12.2025, було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Отож, оскільки провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромслід закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову, тому сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 49, 142, 206, 211, 247, 255, 256, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ