Провадження № 2/592/928/26
УХВАЛА

25 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Леоненко К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за Акціонерного товариства «УНІВЕСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у сумі 34 608,92 грн. та понесені витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.03.2020 відповідач звернувся з метою тримання банківських послуг, встановив мобільний додаток отримав розрахункову карту НОМЕР_1 та відкрив рахунок. У зв`язку з цим він отримав доступ до кредитного ліміту. Відповідач користувався коштами, але не повернув належним чином у зв`язку з чим має зазначену заборгованість.

07.01.2026 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 25.02.2026.

Відповідач відзив не подавав.

Від батька відповідача надійшла заява наступного змісту. Його син ОСОБА_1 , командир 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 15 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_3 зник безвісті 03.11.2023 внаслідок артилерійського обстрілу противником поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області. До заяви подана довідка в/ч НОМЕР_3 від 20.11.2023 №4/2730. Також надана довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.01.2026 №05/28 з якої вбачається, що ОСОБА_1 01.12.2021 був призваний на строкову військову службу.

Для вирішення зазначеної заяви слід звернути увагу на наступне.

З зазначеної довідки /ч НОМЕР_3 від 20.11.2023 №4/2730, що військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_1 03.11.2023 зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних з захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 43 і ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою або оголошена померлою.

Згідно наведених положень закону відповідач перебуває на військовій службі доки його судом не буде визнано безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Також слід зазначити наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема до припинення перебування у складі Збройних Сил України.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Через збройну агресію російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан. Відповідними Указами Президента України затвердженими відповідними Законами України дію воєнного стану неодноразово продовжено та він діє по час постановлення цієї ухвали.

Разом з цим кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.(ч. 1 ст. 2 ЦПК України)

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

У той же час суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. (п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України)

Умови перебування відповідача на військовій службі у період дії воєнного стану значно відрізняється від перебування іншої особи на іншій підконтрольній Україні території де бойові дії не ведуться. В умовах збройної агресії збройні сили знаходяться у стані який необхідний для здійснення оборони. У будь-який момент військовослужбовець може бути переміщений з одного місця дислокації на інше, задіяний в бойових діях тощо. Виконання таких завдань для військовослужбовця ставить під загрозу його життя та здоров`я, можливі обмеження використання засобів комунікації тощо. З цього слід зробити висновок, що учасник судового розгляду який перебуває на військовій службі об`єктивно позбавлений можливості повноцінно користуватися своїми процесуальними правами. Такі обмеження у праві на справедливий суд збільшуються якщо військовослужбовець числиться таким, що зник безвісті. Обмеження у процесуальних правах вочевидь кореспондується з тим, що законодавець забезпечив права таких учасників розгляду та передбачив імперативний обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Ураховуючи наведене, вбачається, що в України введено воєнний стан, а відповідач як військовослужбовець перебуває у складі Збройних Сил України, зник безвісті, у зв`язку з чим обмежений у процесуальних правах та правах на справедливий суд.

Наведені обставини у сукупності є обов`язковими підставами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а відтак суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до припинення перебування у складі Збройних Сил України ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту складання.

Ухвала може бути оскаржена до Сумської апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання.

Повне рішення складене 25.02.2026.

Суддя Владислав КОСТЕНКО