Справа № 692/1934/25
Провадження № 2/692/190/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за договорами. Свої вимоги мотивує тим, що 12.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір №75414224, за умовами якого позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника. Загальний розмір наданої позики становить 10500,00 грн., що включає в себе кошти надані позичальнику за основним договором позики, а також додатково надані кошти, процента ставка становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням ІТС. На виконання умов договору кредитодавцем було перераховано кошти на реквізити банківської картки позичальника.

30.12.2021 було укладено договір №30-12/21 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75414224 від 12.06.2021.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75414224 від 12.06.2021. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №75414224 від 12.06.2021.

Позивач вказав, що відповідач заборгованість за договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №75414224 від 12.06.2021 р., становить 19944,08 грн. з яких:

-7062,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту);

-12642,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги;

-0,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості);

-0,00 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами, комісіями;

-206,28 грн. інфляційні збитки;

-32,50 грн. нараховані 3% річних.

Окрім того, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. та судовий збір.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 07.01.2026 року.

Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов 15 календарних днів з дати отримання ухвали суду. Відповідач відзиву не подавав.

04.03.2026 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 в якій він позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що жодних договорів з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не укладав, грошових коштів не отримував.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Відповідно до копії договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75414224 від 12.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики за яким позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2.1 договору сума позики становить 10500,00 грн. строком на 12 днів, процентна ставка становить 1,99% фіксована. Дата надання позики 12.06.2021, дата повернення позики (останній день) 24.06.2021, знижена процентна ставка 0,80%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%.

Згідно п.12. договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

До даного договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана відповідачем електронним підписом з електронним ідентифікатором.

Перерахування коштів відповідачу за кредитним договором підтверджується довідкою №КД-000085014/ТНПП від 17.11.2025 р., якою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеному між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 12.06.2021 року, номер платежу 3604882е-cd29-45b9-86f9-17cc5b2fbe7e, сума 10500,00 грн., отримувач Десятник Олександр ЕПЗ номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, якщо договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами то підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Договір позики №.06.2021 року підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.18.).

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором суд зазначає наступне.

30.12.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75414224 від 12.06.2021, що підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників, платіжним дорученням № від 30.12.2021 та реєстром боржників, де під № 2304 значиться боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 19705,29 грн.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75414224 від 12.06.2021, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді від 10.01.2023, та реєстром боржників, де під № 63891 значиться боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 19944,08 грн.

Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №75414224 від 12.06.2021.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Таким чином, перехід права вимоги до позивача підтверджується доданим до позову договором факторингу та реєстром боржників.

Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне, що відповідно до розрахунків, які надані позивачем сума заборгованості за кредитним договором, яку він просить стягнути з відповідача складає 19944,08 грн. з яких:

-7062,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту);

-12642,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги;

-206,28 грн. інфляційні збитки;

-32,50 грн. нараховані 3% річних.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач кошти за кредитним договором отримав, проте свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає, що згідно умов кредитного договору кредит надано строком на 12 днів. Таким чином, за умовами кредитного договору сторони погодили строк його дії до 24.06.2021. Аналіз, наданого позивачем розрахунку про щоденні нарахування за кредитним договором, свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору, а саме до 28.11.2021.

Умов щодо пролонгації договір не має.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на які посилається позивач як на підставу пролонгації строку договору не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину договору позики, укладеного 12.06.2021 року шляхом підписання електронним підписом. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді можливість пролонгації і відповідно нарахування відсотків протягом довшого строку, ніж 12 днів з дня укладення договору позики і до 28.11.2021 року включно.

У постанові від 05.04.2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.

В матеріалах справи відсутні додаткові угоди, якими сторони домовилися продовжувати строк користування кредитом, а тому суд вважає, що наданий позивачем розрахунок щодо заборгованості за процентами по вказаному договору, таким, що не відповідає умовам договору, оскільки відсотки за користування кредитом нараховувалися після спливу визначеного строку кредитування.

При визначенні розміру відсотків за користування кредитом, суд бере до уваги, що Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не містять інформацію про те, які відсоткові ставки застосовуються під час дії кредитного договору та за яких умов. Окрім того, Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, належним доказом також не можуть бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування.

В самому ж договорі позики, а саме в Розділі 2 вказана процентна ставка у розмірі 1,99 % (фіксована), знижена процентна ставка у розмірі 0,80 % та процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день у розмірі 2,70%. Враховуючи невизначеність умов договору щодо розміру відсоткової ставки в залежності від часу її застосування, суд вважає за необхідне при обрахуванні відсотків виходити з найнижчої ставки яка обумовлена сторонами в договорі.

Враховуючи, що строк позики 12 днів, знижену процентну ставку 0,80% в день від залишку кредиту (порядок нарахування процентів передбачено п.4), сума відсотків за період з 12.06.2021 по 23.06.2021 складає 10500,00?0,80%?11 = 924,00 грн., за період з 23.06.2021 по 24.06.2021 (враховуючи сплату відповідачем 23.06.2021 платежу в розмірі 167,16 грн.) 10332,84?0,80%?1 = 82,66 грн. А тому розмір відсотків за користування позикою складає 1006,66 грн.

Суд враховує суму в розмірі 8326,94 грн., яка була сплачена відповідачем за період з 23.06.2021 по 31.08.2021 року в рахунок погашення заборгованості, а тому заборгованість за відсотками погашено повністю, а решту суми в розмірі 7320,28 грн. суд зараховує в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а тому сума яка підлягає до стягнення становить 3179,72 грн. (10500,00 грн. 7320,28 грн. = 3179,72 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з нього на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором, а саме тілом кредиту.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за інфляційними збитками та нарахованими 3% річними, суд вважає, що дані вимоги не підлягають стягненню, так як відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

На підтвердження даних витрати суду надані копія договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024, заявка на надання юридичної допомоги №386 від 03.11.2025 та витяг з акту №16 про надання юридичної від 28.11.2025 року та тарифи на послуги.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат понесену позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує Постанову Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу за відсутності заперечень з боку відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №75414224 від 12.06.2021 року в розмірі 3179 гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір та витрати на правову допомогу у сумі 1820 гривень 73 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий