справа № 619/6326/25
провадження № 2-о/619/24/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України,-

ВСТАНОВИВ

Представник ОСОБА_3 - адвокат Панфілова Дар`я Андріївна звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт батьківства, а саме, що громадянин України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є батьком ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 08.07.2014); внести до актового запису № 132 від 08.07.2014 р. про народження ОСОБА_6 наступні зміни: відомості про батька дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_5 », громадянин України; відомості про матір дитини залишити без змін; прізвище дитини залишити без змін - « ОСОБА_8 ».

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала клопотання подане через систему «Електронний суд». В якому просила постановити окрему ухвалу щодо Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» () та просила направити її до Міністерства охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОДА для вжиття заходів щодо усунення порушень закону, які виявилися у: протиправному розголошенні конфіденційної інформації про наявність біологічного матеріалу покійного ОСОБА_5 сторонній особі ( ОСОБА_3 ) без законних підстав; порушенні вимог ст. 32 Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини». Крім того просила постановити окрему ухвалу щодо адвоката Панфілової Д.А. та направити її до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (за місцем реєстрації адвоката) для вирішення питання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з: зловживанням процесуальними правами та порушенням обов`язків, передбачених ст. 43, 44 ЦПК України; свідомим введенням суду в оману шляхом надання суперечливих відомостей про фактичні обставини справи; наданням суду завідомо недопустимих доказів (копій документів), джерело походження яких не підтверджено, та спробою їх подальшої легалізації; порушенням Правил адвокатської етики в частині обов`язку бути чесним та добропорядним під час здійснення професійної діяльності в суді. Також просила постановити окрему ухвалу та направити її до органів Національної поліції України (або органів прокуратури) для перевірки фактів, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 182 КК України (порушення недоторканності приватного життя) та ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем), а саме: щодо обставин незаконного отримання та поширення третіми особами копій особистих документів покійного ОСОБА_5 , оригінали яких не перебували у вільному доступі.

Представник заявника, ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити у його задоволенні.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного.

Статтею 43 ЦПК України передбачено права та обов`язки учасників справи.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Окрема ухвала суду це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 262 ЦПК України).

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що саме по собі звернення до суду не свідчить про необґрунтованість дій заявника, оскільки зазначене є її диспозитивним правом.

Інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втілення яких має бути окрема ухвала ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2023 року у справі №990/131/22).

Суд звертає увагу, що статтею 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

Таким чином, суд при перевірці доводів клопотання встановив, що заінтересованою особою ОСОБА_9 не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали в рамках розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи заінтересованою особою ОСОБА_9 не доведено наявність ознак умисного порушення вимог процесуального закону та вимог Правил адвокатської етики в рамках розгляду даної справи, клопотання щодо винесення окремих ухвал задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 262 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 про винесення окремих ухвал щодо Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» та адвоката Панфілової Д.А. відмовити.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Калиновська