Справа № 373/546/21
Номер провадження 6/373/9/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Залеської А.О.

за участі: секретаря судових засідань Руденко О.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Переяславського управління Державної казначейської служби України Київської області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Переяславської міської ради про відшкодування шкоди,

встановив:

Начальник Переяславського управління ДКС України Київської області Олена Шкіра звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнених вимог, просила суд: встановити спосіб виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021, яким стягнуто з Переяславської міської ради (боржник) на користь ОСОБА_1 (стягувач) майнову шкоду в розмірі 55410,50 грн та судові витрати в розмірі 908,00 грн, а також рішення Верховного Суду від 22.06.2022, яким стягнуто з Переяславської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816,00 грн, - шляхом стягнення (списання) присуджених грошових сум за виконавчими листами від 22.08.2022 у справі №373/546/21 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Переяславської міської ради (), як головного розпорядника бюджетних коштів.

Заява умотивована тим, що вже більше як три роки Управління намагається виконати судове рішення про стягнення коштів з Переяславської міської ради на користь фізичної особи ОСОБА_1 . Міський голова Саулко Вячеслав на неодноразові вимоги вжити заходи на виконання судового рішення відписується тим, що Переяславська міська рада не має відкритих рахунків в органах Казначейства України та не є розпорядником бюджетних коштів, а тому не може бути боржником в розумінні п. 2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №845, який регулює виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів. На підставі положень п. 9 згаданої Постанови з цих мотивів Управління кілька разів повертало виконавчі листи стягувачу ОСОБА_1 , який оскаржив дії Управління до адміністративного суду та виграв справу. Київський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 09.01.2025 у справі № 320/7958/23 визнав протиправними дії Управління щодо повернення виконавчих листів та зобов`язав здійснити дії, направлені на виконання рішення судів за виконавчими листами у справі №373//546//21, виданими 22.08.2022 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення коштів з Переяславської міської рали на користь ОСОБА_1 .

Начальник управління Шкіра Олена пояснила, що Переяславська міська рада (), яка є боржником за виконавчими документами, дійсно не має відкритих рахунків, бюджетних асигнувань та не обслуговується в органах казначейства України, а отже не являється розпорядником бюджетних коштів (коштів місцевого бюджету) у відносинах з казначейством. Тому безспірне списання коштів місцевого бюджету з рахунку міської ради, якого в управлінні немає, не можливо. Водночас, виконавчий комітет Переяславської міської ради, який зареєстрований як самостійна юридична особа, має відкриті рахунки (обслуговується) у Переяславському управління Державної казначейської служби України Київської області, та згідно Закону є головним розпорядником бюджетних коштів міської ради (місцевого бюджету). За твердженням заявника, Переяславська міська рада має можливість виконати судове рішення про виплату стягувачу присуджених сум, через виконавчий орган (виконавчий комітет), який є підпорядкований та підконтрольний міській раді, здійснює її фінансове обслуговування. Проте, у зв`язку з бездіяльністю боржника Переяславської міської ради в особі міського голови Саулка В., а саме: не вжиття заходів по виділенню коштів місцевого бюджету за цільовою програмою (на виконання судового рішення), єдиним способом виконання виконавчих листі на рішення суду, в яких боржником є Переяславська міська рада, є списання відповідної суми коштів за рахунок бюджетних асигнувань з рахунку Виконавчого комітету Переяславської міської ради, як головного розпорядника коштів місцевого бюджету.

Представник Переяславської міської ради Сірош А.В. та представник виконавчого комітету Переяславської міської ради (залучено судом як третя особа) Лебідь Н.Ф. заперечили проти задоволення заяви. Пояснили суду, що Переяславська міська рада теоретично має можливість процедурно вирішити це питання шляхом ініціювання (зокрема депутатом чи міським головою) змін до бюджетної програти, з включенням додаткової статті витрат на виконання конкретного судового рішення, що повинно бути проголосовано на сесії міської ради. Однак, суб`єкта ініціювання цього питання до цього часу не знайшлось. Вважають, що зазначений у заяві спосіб виконання судового рішення по суті є заміною одного боржника (міської ради) на іншого (виконавчий комітет), що суперечить змісту рішення суду, де чітко вказано про стягнення коштів з Переяславської міської ради.

На підставі матеріалів цивільної справи судом встановлені наступні обставини.

13.08.2021 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 373/546/21 позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з Переяславської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 55410,54 грн та судові витрати в сумі 908,00 грн.

Вказане рішення суду оскаржувалось відповідачем - Переяславською міською радою до Київського апеляційного суду та було скасоване постановою від 15.11.2021, якою відмовлено в задоволенні позову.

22.06.2022 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати КЦС постанову Київського апеляційного суду від 15.11.2021 скасовано, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 залишено в силі. Стягнуто з Переяславської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним за подання касаційної скарги в розмірі 1816,00 грн.

22.08.2022 Переяславський міськрайонний суд Київської області за заявою стягувача видав два виконавчі листи у справі № 373/546//21: 1) на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 про стягнення з Переяславської міської ради 55410,54 грн майнової шкоди та 908,00 грн судових витрат; 2) на постанову Верховного Суду від 22.06.2022 про стягнення з Переяславської міської ради 1816,00 грн, сплаченого ОСОБА_1 судового збору.

01.09.2022 ОСОБА_1 подав обидва виконавчі листи на виконання до Переяслав-Хмельницького управління ДКС України Київської області.

05.09.2022 Переяслав-Хмельницьке управління ДКС України Київської області в особі начальника Шкіри Олени листом № 03-10-06/305 повернуло ОСОБА_1 , подані ним виконавчі листи без виконання, обґрунтувавши тим, що зазначений у цих документах боржник Переяславська міська рада не обслуговується в Казначействі, а саме: не має відкритих рахунків та бюджетних асигнувань у Переяслав-Хмельницькому управлінні ДКС України Київської області, наявність яких є обов`язковою умовою для прийняття виконавчого документу до виконання саме органом Казначейства.

14.09.2022 ОСОБА_1 , отримавши згаданий лист від органу Казначейства про неможливість стягнення (списання з рахунків) Переяславської міської ради присуджених йому коштів, подав до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області заяву про зміну способу виконання рішення суду у справі № 373//546/21, - шляхом заміни сторони боржника Переяславську міську раду на Виконавчий комітет Переяславської міської ради, як розпорядника бюджетних коштів, який має відкриті рахунки (бюджетні асигнування) у Переяслав-Хмельницькому управлінні ДКС України Київської області. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.09.2022, яка залишена без змін апеляційним судом, відмовлено в задоволенні вищевказаної заяви ОСОБА_1 .

Після цього стягувач ОСОБА_1 подав виконавчі листи, у яких боржником є Переяславська міська рада, на виконання до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Міністерства юстиції України. Проте 22.12.2022 та 26.12.2022 обидва виконавчі листи, видані Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом на рішення суду у справі № 373/546//21, повернуті стягувачу на підставі п. 9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем), про що міститься відмітка державного виконавця на виконавчому листі.

За таких обставин ОСОБА_1 повторно подав до Переяслав-Хмельницького управління Державної казначейської служби України Київської області виконавчі документи № 373/546//21, де боржником згідно рішення суду є Переяславська міська рада. Проте, виконавчі листи не були прийняті до виконання та 13.02.2023 повернуті стягувачу на підставі п.п. 3 п. 9 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 845, про що здійснено відмітку у виконавчому листі начальником управління Оленою Шкірою.

Відмову Переяслав-Хмельницького управління ДКС України Київської області у прийнятті виконавчих листів до виконання ОСОБА_1 (стягувач) оскаржив до суду.

09.01.2025 Київський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 320/7958/23, яким задовольнив позов ОСОБА_1 : визнав протиправними дії Управління щодо повернення виконавчих листів стягувачу та зобов`язав Переяслав-Хмельницького управління ДКС України Київської області здійснити дії направлені на виконання виконавчих листів Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.08.2022 по справі № 373/546//21 про стягнення з Переяславської міської ради на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 55410,54 грн, судових витрат в розмірі 908,00 грн та судового збору в розмірі 1816,00 грн. Вказане рішення залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 (№ рішення в ЄДРСС 124333539 та 130477142).

Переяславське управління Державної казначейської служби України в Київській області направило Переяславській міській раді лист №03-06-06/695 від 30.09.2025, в якому наголосило на необхідності вжити заходи, спрямовані на виплату ОСОБА_1 заборгованостей на виконання рішення суду та виконавчих листів у справі №373/546//21. Також 09.12.2025 управління направило Переяславській міській раді лист № 03-10-06//896 з вимогою повідомити про вжиті заходи на виконання рішення суду.

У відповідь на вказані звернення Переяславська міська рада в особі міського голови Саулка В. направила до Переяславського управління ДКСУ в Київській області листи від 03.10.2025 за № 07-14/2342/2-25 та від 16.12.2025 за № 07-13/2998/2-25 зміст яких зводиться до того, що Переяславська міська рада не є розпорядником бюджетних коштів, не має відкритих рахунків, бюджетних асигнувань та не обслуговується в органах Казначейства, а отже не має правових підстав для виконання фінансових зобов`язань (у тому числі за судовим рішенням), у зв`язку з чим не має можливості вжити заходи для виконання рішення суду у справі №373/546/21 (а.с.21,17 т. 2).

Згідно наданого заявником Переліку установ (організацій), включених до мережі державного та місцевого бюджетів в розрізі органів ДКСУ Переяславська міська рада не є розпорядником та одержувачем коштів місцевого бюджету. Виконавчий комітет Переяславської міської ради є розпорядником коштів місцевого бюджету.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2 та 4 статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 05 червня 2012 року №4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

За змістом частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15 квітня 2015 року №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З наведених вище норм слідує висновок, що Держказначейство не є ні органом примусового виконання судових рішень, ні учасником (стороною) виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом № 4901-VI, та здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

У правовідносинах, що склались на стадії виконання судового рішення, заявник, як територіальний орган ДКС України є встановленою Законом України Про виконавче провадження та Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) особою, що здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок № 845.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства:

1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання виконавчих документів;

3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема, вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів; застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби; повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа; вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Пунктом 26 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунку для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обслуговуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 Порядку

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення. (пункт 31 Порядку №845).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статті 11 цього Закону виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

За змістом частини першої, третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування є юридичними особами наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно та несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти (ч.ч.6,7 ст. 16 Закону).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед іншого, вирішуються такі питання: розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; утворення цільових фондів, затвердження положень про ці фонди; прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Ствття 28 Закону визначає, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

У контексті даної судової справи боржником є Переяславська міська рада, а виконавчий комітет Переяславської міської ради є виконавчим органом міської ради, бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується зі ст. 129-1 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Встановлені судом обставини свідчать, що у Переяславського управління Державної казначейської служби України Київської області внаслідок пасивної поведінки Переяславської міської ради (боржника/відповідача) та невжиття нею заходів, спрямованих на виконання судового рішення, яке ухвалене іменем України та згідно ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим для виконання боржником, є труднощі для застосування положень п. 26, 31 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845, щодо стягнення коштів з місцевого бюджкту на користь ОСОБА_1 у розмірах, присуджених судом, що реально може бути здійснено лише шляхом списанння необхідних сум з рахунків виконавчого комітету Переяславської міської ради як головного (централізованого) розпорядника коштами місцевого бюджету, тобто бюджетної установи, що здійснює фінансове обслуговування боржника (Переяславської міської ради).

За правилами ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу та/або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи та чинні положення законодавства, з метою ефективного захисту прав позивача (стягувача) ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстави для встановлення способу виконання рішення суду, про який просить заявник орган Казначейства, оскільки відповідач .

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Переяславського управління Державної казначейської служби України Київської області про встановлення способу виконання рішення суду задовольнити.

Встановити спосіб виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року у справі №373/546/21 за виконавчим листом від 22.08.2022 про стягнення з Переяславської міської ради (боржник) на користь ОСОБА_1 (стягувач) майнової шкоди в розмірі 55410,50 грн та судових витрат в розмірі 908,00 грн, а також ухвали Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 373/546/21 за виконавчим листом від 22.08.2022 про стягнення з Переяславської міської ради (боржник) на користь ОСОБА_1 (стягувач) судового збору в розмірі 1816,00 грн, - шляхом стягнення (списання) присуджених грошових сум за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Переяславської міської ради (), як головного розпорядника бюджетних коштів.

Ухвала суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А. О. Залеська