РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа № 293/1581/25

Провадження № 2/293/176/2026

18 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України

до ОСОБА_1

про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , за змістом якого просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України» відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаної з регламентною виплатою у розмірі 140 188,22 грн (сто сорок тисяч сто вісімдесят вісім гривень 22 коп), а також вартість послуг експерта у розмірі 2050,00 ( дві тисячі п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.

23.12.2025 суд, у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 2161888 від 22.12.2025 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 23.12.2025 суд позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначив на 21.01.2026.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання Тишкевич К.Б. справа № 293/1581/25 об 12:30 год 21.01.2026 не розглядалась в зв`язку з перебуванням головуючої судді Лось Л.В. у відпустці.

Судовий розгляд справи призначено на 18.02.2026 11:00 год.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, 16.07.2024 о 19:12 год в населеному пункті м. Київ, по просп. Академіна Глушкова, 6В, відбулося ДТП за участю транспортного засобу марки "Ford F150" д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідача) та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Позивач пояснює, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 752/15874/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вище зазначеного ДТП.

Позивач вказує, що на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була.

Позивач пояснює, що ОСОБА_2 , як власник автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 , звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди в наслідок ДТП.

Позивач пояснює, що для визначення розміру шкоди МТСБУ залучило ФОП ОСОБА_3 . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 склала 140 188,22 грн. За результатами виконаних робіт замовник МТСБУ здійснив виплату в розмірі 2 050,00 грн ФОП ОСОБА_3 за надані послуги.

Позивач зазначає, що здійснив виплату відшкодувань ОСОБА_2 , як власнику автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження в результаті ДТП в сумі 140 188,22 грн.

05.11.2024 позивач направив відповідачу вимогу про добровільну компенсацію МТСБУ боргу в розмірі 142 238,22 грн., але претензію про регресну вимогу МТСБУ, відповідач залишив без відповіді та задоволення.

У судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

11.02.2026 позивач у прохальній частині позову просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача (а.с. 98-99).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання від 18.02.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Виклик відповідача до суду здійснювався шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Однак, на адресу суду повернулась судова повістка про виклик відповідача до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення "адресат відсутній " (а.с.98).

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоколу судового засідання від 18.02.2026.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

У судовому засіданні від 18.02.2026 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

16.07.2024 о 19:12 год в населеному пункті м. Київ, по просп. Академіна Глушкова, 6В, відбулося ДТП за участю транспортного засобу марки «Ford F150» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідача) та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 18-19).

Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 752/15874/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили 21.09.2024 (а.с. 18-19).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, що підтверджується результатами перевірки чинного полісу внутрішнього страхування за транспортним засобом д.н.з НОМЕР_1 станом на 16.07.2024 (а.с. 20-21).

ОСОБА_2 18.07.2024 звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ( а.с. 23-25) та із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті (ДТП), що відбулася 16.07.2024 (а.с. 20-21)

Згідно звіту №40/07/24 від 24.07.2024 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), проведено за замовленням МТСБУ ФОП ОСОБА_3 , відносно об`єкту дослідження автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в наслідок його пошкодження, станом на дату оцінки становить 157793,87 (включаючи ПДВ на замінні складові та матеріали) (а.с. 27-37).

На підставі надання доручення на виконання робіт по справі №105464, МТСБУ провів розрахунок з ФОП ОСОБА_3 за надані послуги в розмірі 2 050,00 (а.с. 77).

Відповідно до довідки № 1 від 01.11.2024 МТСБУ визначено розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 в сумі 140188,22 грн (а.с. 73) та видано відповідний наказ МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.72).

Згідно з платіжною інструкцією № 942453 від 05.11.2024 платник "МТСБУ" здійснив виплату ОСОБА_2 по справі № 105464, згідно наказу 3.1/21885 від 04.11.2024 відшкодування в сумі 140 188,22 грн. (а.с. 76).

МТСБУ 05.11.2024 вих №3-01б/47586 звернулось до ОСОБА_1 з претензійною вимогою про добровільну компенсації МТСБУ витрат у розмірі 140 188,22 грн (а.с. 74).

Оскільки відповідач добровільно не здійснив відшкодування в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплату позивачу, позивач звернувся до суду для захисну своїх порушених прав.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Предметом спору у даній справі є відшкодування в порядку регресу витрат та пов`язаних з регламентною виплатою.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування").

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правовідносини страховика та МТСБУ врегульовано розділом IV Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Ліцензійними умовами провадження страхової діяльності, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 40 (далі - Ліцензійні умови).

Статтею 39 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями цієї норми МТСБУ є самоврядною організацією її засновників (членів) та гарантом відшкодування шкоди, яка має завдання щодо: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій; забезпечення членства України в міжнародній системі автомобільного страхування "Зелена картка" та виконання загальновизнаних зобов`язань перед уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи; збирання необхідної інформації про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності для узагальнення та внесення пропозицій щодо удосконалення механізму здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; співробітництво з уповноваженими організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, координація обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників та/або водіїв транспортних засобів - нерезидентів у разі в`їзду їх на територію України та власників та/або водіїв транспортних засобів - резидентів - у разі їх виїзду за межі України; співробітництво з органами Міністерства внутрішніх справ України та іншими органами державної влади з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; розробка зразків страхових полісів і договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що затверджуються уповноваженим органом; надання страховикам інформації щодо страхових випадків стосовно конкретних страхувальників (ч. 2 ст. 39 цього Закону).

Як організація, що створена задля відшкодування шкоди, МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду, спричинену потерпілим, за певних умов, зокрема, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (пп "ґ" ч. 1 ст. 41 Закону N 1961-IV), а за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ у таких самих випадках (пп "а" п. 41.2 ст. 41 Закону ).

В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

У даній справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП за страховика винної особи ОСОБА_1 з посилання на те, оскільки цивільно-правова відповідальність останнього на момент скоєння ДТП не була застрахованою.

Судом встановлено, що 16.07.2024 о 19:12 год в населеному пункті м. Київ, по просп. Академіна Глушкова, 6В, відбулося ДТП за участю транспортного засобу марки «Ford F150» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідача) та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП підтверджується постановою суду Голосіївського районного суду міста Києва № 752/15874/24 від 12.09.2024.

За приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На час скоєння вказаного ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як свідчать матеріали справи, 05 листопада 2024 року за заявою власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування, якій здійснено виплату грошових коштів у розмірі 140188,22 грн

Таким чином, оскільки в результаті вказаної ДТП, що сталася з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 на час скоєння вказаного ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ виплачено ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 140188,22 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , МТСБУ (позивач) набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

На час розгляду справи від відповідача не надходили будь-якої інформації, щодо виплати коштів МТСБУ.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

За вказаних фактичних обставин суд дійшов висновку що, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі здійсненням регламентованої виплати потерпілій у розмірі 140 188,22грн, а також витрат по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди у розмірі 2 050,00 грн, підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 79,81,141,258,259,263-265,268,272-274,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстровано місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар,8, м.Київ,02653, )

- 140188,22 грн завданої шкоди;

- 2050,00 грн вартість послуг експерта;

- 3028,00 судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар,8, м.Київ,02653, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстровано місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складений: 23.02.2026

Суддя Людмила ЛОСЬ