Справа № 346/4672/25
Провадження № 2/346/347/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О. П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яку подано в її інтересах адвокатом Юркевич Христиною Михайлівною, до Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі Печеніжинська селищна рада) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , який заповіту не залишив.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складаєтьсяи із земельних ділянок:

-кадастровий номер: ":01:011:0088", площею 0, 1518 га., цільове призначення: для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-кадастровий номер: ":01:009:0059", площею 0, 0984 га., цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області.

З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивачка звернулася до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Мануляк І. В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Однак, цією державною нотаріусом відмовлено позивачці у видачі зазначених свідоцтв, оскільки позивачкою не надано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказані земельні ділянки. У зв`язку із цим позивачці рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначені земельні ділянки.

Тому представник позивачки просить визнати за останньою право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Позивачка в судове засідання 20.02.2026 року не з`явилася, 04.12.2025 року її представник, адвокат Юркевич Христина Михайлівна подала заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 54).

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання 20.02.2026 року не з`явилася, 04.12.2025 року подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а. с. 56).

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про шлюб серії « НОМЕР_1 (актовий запис № 15 від 10.07.1975 року), виданого Нижньовербізькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області того ж дня, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб вказаного дня. У зв`язку з укладенням шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а. с. 9).

Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії « НОМЕР_2 (актовий запис № 978 від 08.08.2022 року), виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) того ж дня, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 10).

Згідно з даними довідки № 223/09-15, виданої старостою Сопівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради 31.07.2025 року, спадкодавцю ОСОБА_1 належала приватизована земельна ділянка, площею 0, 1518 га., цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, та земельна ділянка, площею 0, 0984 га., цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії «ІФ» № 0736-2/000123 від 30.07.1994 року.

Станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) його місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою станом на вказану дату було зареєстроване також місце проживання позивачки. Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_1 у виконавчому комітеті зазначеної селищної ради не посвідчувався (а. с. 11).

Відповідно до даних довідки № 208/10-15, складеної старостою зазначеного старостинського округу 01.04.2024 року, вказаний вище Державний акт зареєстровано у Книзі реєстрації державних актів приватної власності на землю Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області за № 121 згідно із записом в земельно-кадастровій книзі № 1 (особовий рахунок № НОМЕР_3 (а. с. 12)).

Наведені відомості підтверджуються випискою з погосподарської книги № 6 (особовий рахунок № НОМЕР_4 ), наданої вказаною сільською радою 02.02.2016 року (а. с. 13).

Згідно з даними листа управління Держгеокадастру в Коломийському районі Івано-Франківської області Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 29-9-0.331.4290/0/2-25 від 03.09.2025 року, в архіві вказаного державного органу відсутня копія зазначеного Державного акту на земельні ділянки (а. с. 14).

Судом встановлено, що в газеті "ЗР-Інформ" № 35 (1541) за 05.09.2025 року міститься оголошення про те, щоб вважати недійсним втрачений Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки, а саме площею 0, 1518 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, та площею 0, 0984 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області, серії «ІФ» № 07-36-2/000123 року, виданий на підставі рішення 14 сесії ХХІ скликання Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 25.11.1993 року на особу з даними « ОСОБА_2 » (а. с. 35).

Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом, зокрема, на вищевказані земельні ділянки, позивачка звернулася з відповідною заявою до вищевказаної державної нотаріуса, яка рекомендувала позивачці звернутися з відповідним позовом, оскільки останньою не надано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на згадані земельні ділянки, про що 13.12.2024 року державною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 30).

Згідно з даними спадкової справи №7/2023, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_1 , позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, оскільки 23.01.2023 року звернулася із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (пункт 3.5.).

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, на підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави, передбачені ст.392 ЦК України, для визнання за позивачкою як за єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_1 , права власності на спірні земельні ділянки, оскільки іншим чином набути права на це майно позивачка не може, так як чинним законодавством України не передбачено можливості отримання спадкоємцем оригіналу документу чи його дублікату, виданого на ім`я власника земельних ділянок, який помер.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст.346, 392,1268, 1270, 1275 ЦК України, та, керуючись ст.ст.263 -265,268,273,352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на:

-земельну ділянку з кадастровим номером: ":01:011:0088", площею 0, 1518 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером: ":01:009:0059", площею 0, 0984 га., цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення (ухвалення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Калинюк О. П.