Справа № 212/644/26
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Попик С.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без повідомлення осіб та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

11 лютого 2026 року за вхідним номером ЕС - №6402 надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана після подання позовної заяви, в якій заявник просить суд, в тому числі:

- звернути увагу на вимоги статті 153 ЦПК України щодо невідкладного розгляду;

- застосувати мінімальний захід забезпечення позову.

17 лютого 2026 року заява про забезпечення позову відповідно о протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 16 лютого 2026 року передана судді Дехта Р.В.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що 15 січня 2026 року за вхідним номером ЕС - №2144 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з наступними позовними вимогами:

-усунути перешкоди у користуванні належною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати відповідача припинити дії, що полягають у створенні перешкод у моєму доступі до житла;

-заборонити стороннім особам, які не мають правових підстав, перебувати, проживати та користуватися зазначеною квартирою;

-зобов`язати забезпечити мені безперешкодний доступ до належного мені житла.

-стягнути з відповідача судові витрати;

-зобов`язати відповідача не чинити перешкод та забезпечити можливість доступу до квартири з метою вилучення (забрання) належних мені на праві власності

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З вищевикладеного вбачається, що підставою для забезпечення позову мають бути відповідні факти, які підтвердженні належними та допустимими доказами.

Заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ускладнення чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду.

До заяви не додано доказів на підтвердження наявності реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149,153,260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за вхідним номером ЕС - №6402 від 11.02.2026 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Ухвала суду складена та підписана 19.02.2026 року.

Суддя Р. В. Дехта