Номер провадження: 22-ц/813/373/26
Справа № 520/6324/13-ц
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Шахової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення, будівельного паспорту, Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво, зобов`язання привести житловий будинок до попереднього стану, зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права користування та розпорядження майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за позовом Київської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об`єкту до первісного стану,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування, Державного підприємства «НДІ Проектреконструкція» в особі Одеської філії «НДІ Проектреконструкція», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнання незаконними Технічного висновку та Проекту відновлення, визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету ОМР, розпорядження Київської райадміністрації, проведення реконструкції домоволодіння, заборону будівництва та знесення самочинно збудованих споруд,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення, будівельного паспорту, Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво, зобов`язання привести житловий будинок до попереднього стану, зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права користування та розпорядження майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позивач посилається, що відповідно до свідоцтва про право власності від 28.03.2003, він набув у власність нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно було придбано ОСОБА_1 у 2000 році, та збудовано попереднім власником ОСОБА_3 на межі двох ділянок у 1995 році, відповідно до затвердженого проекту за письмовим дозволом суміжного землекористувача ОСОБА_2 . На земельній ділянці ОСОБА_2 впритул до стіни будинку ОСОБА_1 розміщувався одноповерховий гараж. У листопаді 2012 року ОСОБА_2 самовільно, без дозвільної документації та без згоди ОСОБА_1 , з порушенням державних будівельних, санітарних, пожежних, екологічних норм і правил, здійснив на місці гаражу будівництво двоповерхового житлового будинку. Зовнішня стіна та частина даху ОСОБА_1 була використана в якості конструктивного елементу для будівлі ОСОБА_2 , чим завдано шкоди майну ОСОБА_1 та значно погіршено його житлові умови.

05.12.2012 інспекцією ДАБК в Одеській області складено акт, надано ОСОБА_2 припис про зупинення будівельних робіт по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 нехтуючи законні вимоги компетентного державного органу продовжив незаконне будівництво двоповерхового будинку, порушуючи права ОСОБА_1 .

У березні 2013 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво по АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано інспекцією ДАБК в Одеській області 26.02.2013 № ОД 36 та № ОД 0, та 25.02.2013 № 1514/13. З наданого повідомлення вбачається, що ОСОБА_2 було видано будівельний паспорт № 01-07/15 Управлінням архітектури та містобудування ОМР від 25.01.2013 року, який був наданий на підставі неправдивих відомостей та за відсутності документів на земельну ділянку.

Згідно листа інспекції ДАБК в Одеській області від 10.04.2013 № 01/11-2663, будівельний паспорт видано на підставі недостовірних даних, а саме: збільшена площа забудови шляхом улаштування прибудови з тильної сторони будинку та за відсутності документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Відповідно до листа Управління архітектури та містобудування ОМР від 30.04.2013 № 01-11/1426, дію будівельного паспорту зупинено. Листом інспекції ДАБК в Одеській області від 24.04.2013 № 01/11-3101 повідомлено, що 08.04.2013 стосовно незаконного будівництва ОСОБА_2 повторно складено акт, накладено штраф та надано припис з вимогою зупинити будівельні роботи. Проте незважаючи на заборони проведення будівельних робіт (в тому числі згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2013), станом на вересень 2016 року незаконне будівництво повністю закінчено, чим завдано пошкодження сусідній будівлі ОСОБА_1 , завдано матеріальну та моральну шкоду.

Позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.04.2007 № 427 було прийнято в експлуатацію прибудови до жилого будинку літ. «А» та жилий будинок літ. «Б» по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 дозволу на проведення реконструкції ОСОБА_2 не надавав, тому рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.04.2007 № 427 не відповідає передбаченому законом порядку для його ухвалення, порушує права позивача, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 427 від 19.04.2007 року, яким прийнято в експлуатацію реконструйовану частину домоволодіння, яке належить ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт № 01-07/15, виданий Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.01.2013 року для реконструкції житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ; скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво по АДРЕСА_1 , які були зареєстровані Інспекцією ДАБК в Одеській області 26.02.2013 р. № ОД 36 та № ОД 0, та 25.02.2013р. № 1514/13, а також зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 у первісний стан, тобто у стан, який згідно технічної документації (технічний паспорт від 05.05.2011 року) існував станом на першу половину 2012 року та зобов`язати ОСОБА_2 та інших осіб не перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 25000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн.

В травні 2013 року Київська окружна прокуратура м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась з позовом до ОСОБА_2 про приведення об`єкту до первісного стану, в обґрунтування посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснив роботи з реконструкції з розширенням житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності відповідної дозвільної документації, про що свідчать протокол про адміністративне правопорушення за ст. 97 КУпАП від 17.04.2013 та постанова по справі про адміністративне правопорушення № 278 від 17.04.2013, складені інспекцією ДАБК в Одеській області. Самовільна реконструкція проведена на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м.Одеси. Рішень щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за вказаною адресою Одеською міською радою не приймалося. У повідомленні ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , 4-А наведено недостовірні дані: збільшена площа забудови шляхом улаштування прибудови з тильної сторони будинку та документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою. У зв`язку із наданням недостовірних відомостей стосовно права користування земельною ділянкою, управління архітектури та містобудування ОМР призупинило дію будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 25.01.2013 № 01-07/15. Діями ОСОБА_2 порушуються правові і організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій. Крім того, дії відповідача зачіпають основи місцевого самоврядування (щодо землі, яка є у власності територіальної громади м.Одеси), тобто порушені інтереси держави в особі Одеської міської ради. Для захисту порушених інтересів держави прокуратура звернулася до суду.

Київська окружна прокуратура м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради просила зобов`язати ОСОБА_2 привести у первісний стан самовільно реконструйований житловий будинок літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 .

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_1 , КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування, Державного підприємства «НДІ Проектреконструкція» в особі Одеської філії «НДІ Проектреконструкція», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнання незаконними Технічного висновку та Проекту відновлення, визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету ОМР, розпорядження Київської райадміністрації, проведення реконструкції домоволодіння, заборону будівництва та знесення самочинно збудованих споруд.

В обґрунтування ОСОБА_2 зазначив, що на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009 (справа № 2-2744/2009) та ухвали апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 він є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 .

На підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.03.2003 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_3 , який в цілому складається з одного жилого будинку літ. «П» загальною площею 197,6 кв.м. жилою площею 75,9 кв.м. відображеного у технічному паспорті від 23.01.2003 року.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 50 від 28.02.2002 року «Про прийняття в експлуатацію 2-поверхового жилого будинку літ. «П» з мансардою, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 » було затверджено акт міської міжвідомчої комісії від 20.12.2001 року про прийняття в експлуатацію споруд двоповерховий жилий будинок літ. «П» з мансардою, жилою площею 75,9 кв.м, загальною площею 197,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 переоформити у встановленому порядку документи на право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Київської районної адміністрації від 12.12.2002 року № 2104 «Про розділ домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 » було визнано право власності на знов утворене домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «А, Б, Д» та госпспоруд літ. «Г,З,Ж,Я», розташоване на земельній ділянці площею 1160 кв.м. зокрема АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «П», розташоване на земельній ділянці площею 394 кв.м за ОСОБА_1 - 1 ціле. Присвоєно поштову адресу домоволодінню, яке належить ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Згідно із висновком Управління архітектури та містобудування № 318/01-К від 29.11.2001 року жилий будинок літ. П (по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 ) частково збудований за рахунок АДРЕСА_1 .

В 2013 році згідно з будівельним паспортом № 01-07/15 від 25.01.2013, ОСОБА_2 розпочав реконструкцію належного йому жилого будинку літ «П» з надбудовою мансардного поверху. В процесі проведення реконструкції ОСОБА_2 виявив, що конструкції та водовідвід жилого будинку по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , частково розташовані в межах земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в результаті чого у ОСОБА_2 виникли труднощі з виконанням робіт з улаштування мансарди.

Згідно із висновком Управління архітектури та містобудування № 318/01-К від 29.11.2001, жилий будинок літ. П (по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 ) частково збудований за рахунок АДРЕСА_1 , що суперечить ст. 83 ЗК України. Згідно з технічним висновком (замовлення № 310/01), виготовленим Одеською філією НДІ Проектреконструкція, з північно-західної сторони будівлі (реконструйованого індивідуального жилого будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 ) відсутнє мостіння, що може призвести до замокання ґрунтів та деформації споруди. Відстань від жилого будинку до межі ділянки 0,75-1м, що не відповідає п.2.20 ДБН 79-92 «Жилі будинки для індивідуальних забудовників України».

Висновком № 3436 судової будівельно-технічної експертизи від 29.02.2016 при проведенні вимірювання відхилень стіни другого поверху і мансарди від умовної вертикалі (площини стін 1-го поверху по межі з ділянкою по АДРЕСА_2 , встановлено, що звис (зміщення) над ділянкою ОСОБА_2 становить 150-200 мм, що перевищує нормативне відхилення рівне 30 мм, регламентоване п.7.90 СНіП 3.03.01-87 Несучі та огороджувальні конструкції.

Згідно з висновком експерта, відхилення стіни другого поверху і мансарди від умовної вертикалі (площини стін 1-го поверху) над ділянкою ОСОБА_2 , рівне 150-200 мм, створює внецентренно розподілене навантаження, яке спричиняє деформації конструктивних елементів суміжно розташованих будівель сторін, що може призвести до руйнування будівель. Крім того, фундаменти по осі «Б», що сприймають навантаження від вище розташованих монолітних перекриттів першого та другого поверхів, стін і дерев`яних елементів мансарди (будинку по АДРЕСА_1 ) викликають зміщення ґрунту основи в бік сусідньої будови ОСОБА_2 , що також може призвести до руйнування будівель.

01.07.2014 в будинку по АДРЕСА_1 сталася пожежа, в результаті якої зазнав значного руйнування будинок по АДРЕСА_1 (повністю згорів та впав 3й поверх, частково обрушилося перекриття між 2м та 3м поверхами). Після пожежі ОСОБА_1 самочинно, без проекту та без реєстрації Інспекцією ДАБК повідомлення або декларації про початок будівельних робіт, розпочав проведення робіт з капітального будівництва та реконструкції, а саме: демонтаж частини стін третього поверху, демонтаж перекриття другого поверху, заливку монолітного поясу другого поверху будинку по АДРЕСА_1 , зміну конструкцій та конфігурації мансардного поверху та даху.

Згода ОСОБА_2 як суміжного користувача, на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 , відсутня. Законні інтереси ОСОБА_2 при реконструкції будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , не враховані. Декларація про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , була зареєстрована лише 31.03.2015 р., що підтверджує самочинність виконаних ОСОБА_1 робіт до реєстрації декларації. Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 проводилась за проектом відновлення після пожежі одноквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням зміни конфігурації даху. Ця реконструкція не відповідає вимогам ДБН, оскільки нею фактично передбачається перепланування мансардного поверху, зміна будівлі з тильного боку, зміна первісної конструкції мансардного поверху порівняно з тією, яка була до пожежі. Також на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , наявні самочинні споруди: стіна близько 1 м висотою та літня кухня.

ОСОБА_2 просив суд усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 житловим будинком по АДРЕСА_4 , шляхом визнання незаконним технічного висновку «Можливість збереження реконструйованого житлового будинку АДРЕСА_1 НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ, замовлення № 310 за 2001 року; визнання незаконним проекту відновлення після пожежі одноквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням зміни конфігурації даху, виконаний архітектором ОСОБА_4 у 2015 році; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 50 від 28.02.2002 «Про прийняття в експлуатацію 2-поверхового жилого будинку літ. «П» з мансардою, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 »;визнати незаконним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації від 12.12.2002 № 2104 «Про розділ домоволодіння АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 » в частині визнання права власності на знов утворене домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «А, Б, Д» та господарських споруд літ. «Г,З,Ж,Я», розташоване на земельній ділянці площею 1160 кв.м, зокрема АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «П», розташоване на земельній ділянці площею 394 кв.м за гр. ОСОБА_1 1 ціле; провести реконструкцію домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , з приведенням зовнішніх габаритів домоволодіння по АДРЕСА_1 в межі земельної ділянки ОСОБА_1 , за рахунок ОСОБА_1 , заборонити ОСОБА_1 будівництво за межею земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , знести самочинно збудовані ОСОБА_1 літню кухню та незакінчену будівництвом споруду по АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 08.04.2024 рокупозов ОСОБА_1 - задовольнив частково. Будівельний паспорт № НОМЕР_2 , виданий Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.01.2013 року для реконструкції житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 визнав недійсним та скасував. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво по АДРЕСА_1 , які були зареєстровані Інспекцією ДАБК в Одеській області 26.02.2013 року № ОД 36 та № ОД 0, та 25.02.2013р. № 1514/13 визнав недійсним та скасував, в іншій частині позовних вимог відмовив. Позовні вимоги Київської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об`єкту до первісного стану залишив без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування, Державного підприємства «НДІ Проектреконструкція» в особі Одеської філії «НДІ Проектреконструкція», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнання незаконними Технічного висновку та Проекту відновлення, визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету ОМР, розпорядження Київської райадміністрації, проведення реконструкції домоволодіння, заборону будівництва та знесення самочинно збудованих споруд залишив без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обрано спосіб захисту своїх прав на власне нерухоме майно шляхом визнання незаконними та скасування правових актів: рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 427 від 19.04.2007, яким прийнято в експлуатацію реконструйовану частину домоволодіння, яке належить ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 50 від 28.02.2002 «Про прийняття в експлуатацію 2-поверхового жилого будинку літ. «П» з мансардою, що належить гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 »; розпорядження Київської районної адміністрації від 12.12.2002 № 2104 «Про розділ домоволодіння АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 » в частині визнання права власності на знов утворене домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «А, Б, Д» та госпспоруд літ. «Г,З,Ж,Я», розташоване на земельній ділянці площею 1160 кв.м, зокрема АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «П», розташоване на земельній ділянці площею 394 кв.м за гр. ОСОБА_1 1 ціле. Суд наголосив, що заявлені позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних рішень, як актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію шляхом їх реального виконання, оскільки в подальшому рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009р. № 2-2744/2009 визнано право власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_3 . Обраний спосіб не може бути належним способом захисту, оскільки ці акти не впливають на законність правовстановлюючих документів стосовно права власності на домоволодіння, а відтак не можуть бути скасованими, тому у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження вказаних правових актів індивідуальної дії слід відмовити.

Судом встановлено надання ОСОБА_2 недостовірної інформації щодо документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою. Отже, суд вважав, що в даному випадку при видачі Управлінням архітектури та містобудування ОМР ОСОБА_2 будівельного паспорту 25.01.2013, ст.19 Конституції України не дотримана, тому будівельний паспорт № 01-07/15 від 25.01.2013 для реконструкції житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 належить визнати недійсним та скасувати.

З огляду на те, що управлінням архітектури та містобудування ОМР ОСОБА_2 будівельний паспорт 25.01.2013 було видано з порушенням, а також на те, що в Повідомленні про початок виконання будівельних робіт на будівництво по АДРЕСА_1 , які були зареєстровані Інспекцією ДАБК в Одеській області 26.02.2013 № ОД 36 та № ОД 0, та 25.02.2013 № 1514/13 зазначено недостовірні дані, суд вважав, що повідомлення належить визнати недійсним та скасувати.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 визнати незаконним технічний висновок «Можливість збереження реконструйованого житлового будинку АДРЕСА_1 НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ, замовлення № 310 за 2001р. та визнати незаконним Проект відновлення після пожежі одноквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням зміни конфігурації даху, виконаний архітектором ОСОБА_4 у 2015 не можуть бути самостійним предметом судового розгляду, оскільки зазначені обставини, що призвели до ймовірного порушення прав позивача, можуть слугувати доказами на обґрунтування та підставою для підтвердження правової позиції при пред`явленні позову про скасування правових актів, виданих на підставі цих документів, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Також судом при розгляді справи не було встановлено доказів перешкоджання ОСОБА_2 ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції зазначив, що жодним експертним висновком виконаних у справі судових експертиз прямо не встановлено причинний зв`язок між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому суд критично оцінив та не прийняв висновки судового експерта Сікорської О.А. про існування такого причинно-наслідкового зв`язку, оскільки вони зроблені, виходячи з того, що ОСОБА_2 не було розроблено необхідної проектно-технічної документації, а не виходячи з реально встановленого в результаті обстеження впливу наслідків реконструкції ОСОБА_2 на будинок ОСОБА_1 . Тобто висновки ОСОБА_5 зроблені, виходячи з припущень.

Суд також не врахував суперечливі обставини, викладені у технічному висновку фахівця ОСОБА_6 , виконаного у 2013 році (до пожежі), яким встановлено відсутність направлених або нахилених тріщин на жилому будинку по АДРЕСА_3 , та Акту № 46 від 09.12.2012 (до пожежі), складеного комісією органу самоорганізації населення «Дмитріївка», яким встановлено пошкодження в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 . Отже, причинний зв`язок між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , належними доказами не доведено.

За відсутності причинного зв`язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , а також за відсутності доказів щодо розміру понесеної ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 25000,00 грн та моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн.

Наявними у справі висновками спеціалістів та експертів встановлено відповідність вимогами надійності і безпечної експлуатації і технічна можливість безпечної експлуатації належного ОСОБА_2 самочинно реконструйованого житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 .

Також висновками експертів встановлено технічну неможливість приведення у попередній стан будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 , а також без проектної документації на демонтаж будівлі до попереднього стану, а також з причини, що в технічному паспорті будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 від 05.05.2011 (до реконструкції) висота приміщень становить 2,4 м, яка не відповідає вимогам п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі», що пред`являються по висоті житлових приміщень.

У зв`язку із тим, що сторонами не доведено, що самочинне будівництво ОСОБА_2 суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми і правила, а також законом передбачено можливість винесення рішення про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, виключно за позовом органу державної влади або органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 у первісний стан.

Зі свого боку в справі відсутні докази виходу зовнішніх габаритів домоволодіння по АДРЕСА_1 за межі земельної ділянки ОСОБА_1 (межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_2 не встановлені).

Суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 провести реконструкцію домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , з приведенням зовнішніх габаритів домоволодіння по АДРЕСА_1 в межі земельної ділянки ОСОБА_1 , за рахунок ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_1 будівництво за межею земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Самочинно збудовані ОСОБА_1 літня кухня та незакінчена будівництвом споруда на земельній ділянці по АДРЕСА_1 не порушують законних прав та інтересів ОСОБА_2 , тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 знести самочинно збудовані ОСОБА_1 літню кухню та незакінчену будівництвом споруду по АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_1 суд відмовив.

Прокурором не надано докази про те, що Одеська міська рада була обізнана про порушення своїх інтересів діями (бездіяльністю) ОСОБА_2 , проте не здійснила або неналежним чином здійснила її захист. Суд дійшов висновку, що відсутність конкретизації позовних вимог прокурора до якого первісного стану прокурор просить привести самовільно реконструйований житловий будинок літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 не являється ефективним способом захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 по справі № 520/6324/13-ц скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та відповідно до приписів ст. 5 ЦПК України визначити ефективний спосіб захисту (відновлення) порушеного права позивача ОСОБА_1 самочинним будівництвом (реконструкцією) вчиненої з боку відповідача ОСОБА_2 свого житлового будинку, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмова суду у задоволенні позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов?язання відповідача ОСОБА_2 привести житловий будинок до попереднього стану, з підстав заявлення такої вимоги неналежним позивачем та відсутності визначення у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, унеможливлює забезпеченню практичного та ефективного права ОСОБА_1 на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не відповідає вимогам справедливості, призводить до правової не визначеності та неналежному здійсненню правосуддя. Саме з метою забезпечення ефективного поновлення в правах позивачів, законодавцем у ст. 5 ЦПК України й надано право суду можливість самостійно визначатися із способом захисту порушеного права. Не вжиття судом дій з фактичного відновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 призведе до повторного звернення останнього до суду, що з огляду на витрачений час розгляду цієї справи тільки у місцевому суді (понад 10 років), ініціювання повторного звернення ОСОБА_1 до суду за захистом свого порушеного права, повністю нівелює передбачені цивільним процесуальним законодавством завдання цивільного судочинства.

Скаржник зазначає, що 24.05.2017 Київським районним судом м. Одеси, за клопотанням сторони ОСОБА_1 , у зв?язку із необґрунтованістю та суперечностями експертного висновку ОНДІСЕ № 3436 від 29.02.2016, який викликав обґрунтовані сумніви в його правильності, призначено по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено державній експертній установі - Одеському Науково Дослідницькому Експертно-Криміналістичному Центру МВС України.

На думку скаржника, у зв?язку із призначенням судом по справі, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , через необґрунтованість та суперечливість експертного висновку ОНДІСЕ № 3436 від 29.02.2016, повторної судової будівельно-технічної експертизи, використання судом посилання на вказаний висновок при обґрунтуванні оскарженого рішення є хибним та безпідставним.

Разом із тим, 15.05.2018 суд, у зв?язку із запереченнями представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 щодо не погодження із запропонованими експертом строками проведення призначеної судом повторної експертизи та відкликання за таких умов матеріалів справи без проведення експертизи, відновив провадження у справі, для вирішення питання щодо доручення проведення експертизи іншій експертній установі.

3 метою доведення обставин проведення ОСОБА_2 самочинного будівництва з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує майнові права ОСОБА_1 та суттєво впливає на безпеку житла останнього, у вересні 2018 позивачем ОСОБА_1 до суду було надано складений на його замовлення висновок судового експерта № 33/18 від 29.06.2018 та письмові докази отримані безпосередньо ОСОБА_1 щодо проведеної фотофіксації експертом ОНДЕКЦ МВС України під час огляду його приміщення при вчиненні дій з проведення призначеної судом згідно ухвали від 24.05.2017 експертизи, а також лист експертної установи (ТОВ «ЕКОСТРОЙ И К») від 30.05.2018 № 16, яким визначена технічна можливість приведення у первісний стан споруди (літ. «Б»), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , без спричинення пошкоджень основним несучим та огороджувальним конструкціям споруди (літ. «П»), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Висновком експертів КНДІСЕ № 6843/19-44/6844/19-44/6845/19-44 від 19.08.2021 проведеної по справі, призначеної судом повторної судової будівельно-технічної експертизи, висновок судового експерта Сікорської О.А. № 33/18 від 29.06.2018 року, зокрема щодо існування причинно-наслідкового зв?язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , а також про технічну можливість приведення у попередній стан будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 , не спростовано.

Крім цього зазначеним висновком експертами КНДІСЕ встановлені певні розбіжності по питанням виконаним експертом ОНДІСЕ Буднік В.А. при складанні Висновку № 3436 від 29.02.2016 року та не врахування останнім певної кількості документів при проведенні первинної експертизи які містилися у матеріалах справи, що були надані експерту Будніку В.А. для дослідження.

З огляду на викладене скаржник вважає, що зроблені судом висновки в оскаржуваному рішенні про відсутність причинного зв?язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 та технічну неможливість приведення у попередній стан будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 , є безпідставними та свідчать про не відповідності обставин викладених в оскаржуваному рішенні встановлених під час судового розгляду.

(2) Позиція інших учасників справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_8 , судді: Назарова М.В., Карташов О.Ю.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснювалось учасникам справи право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримав 09.10.2024 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 09.10.2024 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало у відповідності п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало 10.10.2024 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Київська окружна прокуратура м. Одеси копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 14.10.2024 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала у відповідності п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало 18.10.2024 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Рішенням Вищої ради правосуддя №2518/0/15-24 від 20.08.2024 року суддю ОСОБА_8 звільнено з посади судді Луганського апеляційного суду (відрядженої до Одеського апеляційного суду), у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 року в цій справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А., у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_8 .

Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ДП «НДІ Проектреконструкція» в особі Одеської філії «НДІ Проектреконструкція» та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Одеська міська рада, Київська окружна прокуратура м. Одеси, Виконавчий комітет Одеської міської ради, представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 , Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Київська районна адміністрація Одеської міської ради судові повістки-повідомлення отримали 03.02.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що рішення суду в частині позовних вимог про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання будівельного паспорту недійсним та скасування, визнання повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво надійним та скасування; відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування, Державного підприємства «НДІ Проектреконструкція» в особі Одеської філії «НДІ Проектреконструкція», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнання незаконними Технічного висновку та Проекту відновлення, визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету ОМР, розпорядження Київської райадміністрації, проведення реконструкції домоволодіння, заборону будівництва та знесення самочинно збудованих споруд, ніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року.

Щодо порушення прав Одеської міської ради, то колегія суддів зауважує, що прокурор Київської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звертався до суду із позовом, отже вказані особи були учасниками справи, однак з апеляційною скаргою не звертались і рішення суду першої інстанції не оскаржили.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_1 представництва прав та інтересів територіальної громади, від імені якої діж Одеська міська рада..

Предметом апеляційного розгляду є рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про зобов`язання привести житловий будинок до попереднього стану, зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права користування та розпорядження майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом при розгляді справи не було встановлено доказів перешкоджання ОСОБА_2 ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції зазначив, що жодним експертним висновком виконаних у справі судових експертиз прямо не встановлено причинний зв`язок між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому суд критично оцінив та не прийняв висновки судового експерта Сікорської О.А. про існування такого причинно-наслідкового зв`язку, оскільки вони зроблені, виходячи з того, що ОСОБА_2 не було розроблено необхідної проектно-технічної документації, а не виходячи з реально встановленого в результаті обстеження впливу наслідків реконструкції ОСОБА_2 на будинок ОСОБА_1 . Тобто висновки ОСОБА_5 зроблені, виходячи з припущень.

Суд також не врахував суперечливі обставини, викладені у технічному висновку фахівця ОСОБА_6 , виконаного у 2013 році (до пожежі), яким встановлено відсутність направлених або нахилених тріщин на жилому будинку по АДРЕСА_3 , та Акту № 46 від 09.12.2012 (до пожежі), складеного комісією органу самоорганізації населення «Дмитріївка», яким встановлено пошкодження в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 . Отже, причинний зв`язок між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , належними доказами не доведено.

За відсутності причинного зв`язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , а також за відсутності доказів щодо розміру понесеної ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 25000,00 грн та моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн.

Наявними у справі висновками спеціалістів та експертів встановлено відповідність вимогами надійності і безпечної експлуатації і технічна можливість безпечної експлуатації належного ОСОБА_2 самочинно реконструйованого житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 .

Також висновками експертів встановлено технічну неможливість приведення у попередній стан будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 , а також без проектної документації на демонтаж будівлі до попереднього стану, а також з причини, що в технічному паспорті будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 від 05.05.2011 (до реконструкції) висота приміщень становить 2,4 м, яка не відповідає вимогам п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі», що пред`являються по висоті житлових приміщень.

У зв`язку із тим, що сторонами не доведено, що самочинне будівництво ОСОБА_2 суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми і правила, а також законом передбачено можливість винесення рішення про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, виключно за позовом органу державної влади або органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 у первісний стан.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.02.1980 ОСОБА_2 належало 18/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 . На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009 року (справа № 2-2744/2009) та ухвали апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 року, домоволодіння по АДРЕСА_2 , до складу якого входить жилий будинок літ. «Б», належить ОСОБА_2 . Право власності ОСОБА_2 на вищеназваний житловий будинок зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 06.07.2011 року № 34062296, номер витягу 30517851, номер запису 44379 в книзі 309-66. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009 виділено в натурі належні ОСОБА_2 18/25 частин (84/100 частин після розрахунку ідеальних часток) зі складу домоволодіння по АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на виділений в натурі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці площею 0,0701 га.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.04.2007 № 427 прийнято в експлуатацію прибудови до жилого будинку літ. «А» та жилий будинок літ. «Б» по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 переоформити у встановленому законом порядку документи на землекористування за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 24.05.2013 № 01-1-04/2367 Управління Держземагентства у м.Одесі Одеської області повідомило прокуратуру Київського району м. Одеси, що в управлінні станом на 31.12.2012 року відсутня інформація щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності (користування) на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно архівним матеріалам (інвентаризаційна справа за № 805) гр. ОСОБА_10 на підставі рішення Виконкому ОМР депутатів трудящих від 22.03.1955 № 205 була закріплена земельна ділянка площею 731 кв.м в районі АДРЕСА_5 , а згідно договору купівлі-продажу від 18.02.1980 року землекористувачем даної земельної ділянки являється ОСОБА_2 , що підтверджується листом КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» вих. №108/5 від 18.11.2011 року.

За договором на право забудови від 08.02.1939, відділ комунального господарства Одеської міської ради надав ОСОБА_10 під забудову земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_5 , загальною площею 731 кв.м.

У відповідності до договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 12.05.1951, житлове управління виконавчого комітету ОМР відвело під забудову ОСОБА_11 земельну ділянку площею 4256,0 кв.м, АДРЕСА_6 .

Відповідно до технічного паспорту ОСОБА_2 на 18/25 частин будинку по АДРЕСА_2 , виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 11.10.1991, на місці нинішнього жилого будинку літ. «Б» значиться веранда з погребом (літ. «Б» та навіс літ. «В»).

Склад житлового будинку, право власності на який визнано за ОСОБА_2 рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009 року, відображено в технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 05.05.2011 року: літ. «А» житловий будинок, літ. «Б» житловий будинок, (одноповерхові), ІІ вимощення, № 2,4,7 огорожа.

У 2012 році ПП «Графффит» (ліцензія АВ № 587175) виготовлено містобудівне обґрунтування реконструкції жилого будинку літ «Б» за адресою: АДРЕСА_2 до двоповерхового.

25.01.2013 року управлінням архітектури та містобудування ОМР ОСОБА_2 видано будівельний паспорт реєстраційний № 01-07/15, в якому документами, що засвідчують право власності або користування земельною ділянкою, вказано договір на право забудови від 08.02.1939, договір на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 12.05.1951, ухвала апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 року Містобудівні та планувальні вимоги та обмеження наступні. Гранично допустима висота будівлі: одноповерховий житловий будинок з мансардним поверхом висотою до 7м. Відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови: не змінюються. Мінімально допустимі відстані від об`єкта, який проектується, до меж земельної ділянки: фронтальної, тильної та бокових не змінюються.

На підставі отриманого будівельного паспорту № 01-07/15 від 25.01.2013 року ОСОБА_2 подав до інспекції ДАБК в Одеській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво по АДРЕСА_1 , які були зареєстровані Інспекцією ДАБК в Одеській області 26.02.2013 за № ОД 36 та № ОД 0, та 25.02.2013 № 1514/13.

Відповідно до Розрахунку класу наслідку «Реконструкція житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_4 , виконаного спеціалістом Всеукраїнської громадської організації «Гільдія проектувальників у будівництві» Тихонюк С.А. (ГІП, сертифікат серія АР № 011399), об`єкт відноситься до класу відповідальності СС-1.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 11.04.2013 року, житловий будинок літ. «Б» складається з підвалу, 1 поверху та мансарди загальною площею 141,0 кв.м.

Листом в.о. начальника управління містобудування ОМР від 30.04.2013року повідомлено інспекцію Держархстройконтроля в Одеській області про те, що згідно ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку України від 05.07.2011 № 103, згода суміжних землекористувачів та власників будівель та споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках, не надається. Беручи до уваги надання недостовірних відомостей стосовно права користування земельною ділянкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , та судовий розгляд, управління архітектури та містобудування ОМР зупинило дію будівельного паспорту № 01-07/15 від 25.01.2013 до винесення рішення судом.

05.12.2012 року виходом на місце інспекцією ДАБК в Одеській області встановлено, що власником будинку ОСОБА_2 виконувались будівельні роботи з реконструкції жилого будинку літ. «Б» із збільшенням площі забудови та надбудовою по АДРЕСА_4 , без права їх виконання. За даним фактом інспекцією ДАБК в Одеській області 05.12.2012 року складено відповідний акт. Приписом інспекції ДАБК в Одеській області від 05.12.2012 року будівельні роботи зупинені. За виконання будівельних робіт без права на їх виконання інспекцією ДАБК в Одеській області 05.12.2012 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

05.12.2012 року інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн згідно з ч.7 ст.96 КУпАП.

Згідно наказу від 08.04.2013 № 562 та направлення від 08.04.2013 № 624 начальника інспекції ДАБК в Одеській області здійснена позапланова перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 подано недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_4 , а саме: збільшена площа забудови шляхом улаштування прибудови з тильної сторони будинку, та документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

08.04.2013 інспекцією ДАБК в Одеській області складено відповідний акт, припис з вимогою зупинити будівельні роботи та усунути порушення містобудівного законодавства та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

17.04.2013 інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 5950,00 грн. згідно з ч.5 ст.96 КУпАП.

Власником домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке розташовано на суміжній земельній ділянці із ділянкою, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.03.2003 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_3 , який в цілому складається з одного жилого будинку літ.«П» загальною площею 197,6 кв.м, жилою площею 75,9 кв.м, відображеного у технічному паспорті від 23.01.2003 Право власності ОСОБА_1 на вищезазначене домоволодіння зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 29.04.2003 року № 40727 стр.38-кн. 264.

Свідоцтво про право власності видано на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації від 12.12.2002 року № 2104.

Розпорядженням Київської районної адміністрації від 12.12.2002 року № 2104 «Про розділ домоволодіння АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 » визнано право власності на знов утворене домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «А, Б, Д» та госпспоруд літ. «Г,З,Ж,Я», розташоване на земельній ділянці площею 1160 кв.м, зокрема АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку літ. «П», розташоване на земельній ділянці площею 394 кв.м за гр. ОСОБА_1 1 ціле. Присвоєно поштову адресу домоволодінню, яке належить ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 50 від 28.02.2002 року «Про прийняття в експлуатацію 2-поверхового жилого будинку літ. «П» з мансардою, що належить гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 » затверджено акт міської міжвідомчої комісії від 20.12.2001 року про прийняття в експлуатацію споруд - 2-поверховий жилий будинок літ. «П» з мансардою, жилою площею 75,9 кв.м, загальною площею 197,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано гр. ОСОБА_1 переоформити у встановленому порядку документи на право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 24.04.2014 року № 01-5-03/2025 Управління Держземагентства у м.Одесі Одеської області надало суду інформацію про те, що згідно наявних в управлінні Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, станом на 31.12.2012 відсутні відомості щодо реєстрації права власності (користування) земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В управлінні відсутні відомості щодо встановлення меж земельної ділянки.

З технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_1 , виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 19.01.2006, вбачається, що жилий будинок літ «П» по АДРЕСА_3 збудовано поряд із жилим будинком літ «Б» по АДРЕСА_2 .

Актом № 44а від 25.11.2012 року, складеним комісією органу самоорганізації населення «Дмитріївка», при огляді установлено, що до тильної сторони будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 впритул, без розриву, йде будівництво споруди: 1 поверх стіни, перекриття, 2 поверх стіни. Будівництво ведеться за адресою АДРЕСА_2 .

Актом № 46 від 09.12.2012, складеним комісією органу самоорганізації населення «Дмитріївка», встановлено в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 : на кухні 1 поверху тріщини на стіні та стелі, в прихожій на стіні велика тріщина, в гардеробній 2 поверху по стіні тріщина, а в районі сходів розтріскалася підвісна стеля з гіпсокартону, в спальнях та холі 3 поверху лопнула стеля по ширині будинку (фото 1,2). На фото 3,4,5 зафіксовано будівництво за адресою АДРЕСА_2 , до стіни будинку ОСОБА_1 , зняті водовідводи, що веде до попадання опадів під фундамент будинку АДРЕСА_3 .

Згідно з висновком за результатами технічного обстеження об`єкта «Реконструкція індивідуального житлового будинку літ «Б» (загальна площа 141,0 кв.м, житлова 40,3 кв.м) АДРЕСА_4 , виконаним у 2013 році на замовлення ОСОБА_2 фахівцем ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 000473, виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 23.07.2012), встановлено відповідність вимогами надійності і безпечної експлуатації і технічна можливість безпечної експлуатації з виділенням в самостійну одиницю.

Технічним висновком фахівця ОСОБА_6 , виконаним у 2013 році, встановлено, що реконструкція житлового будинку відповідно проекту, проводилась в межах існуючої будівлі. Житловий будинок розташований на межі із ділянкою по АДРЕСА_3 . При будівництві були внесені зміни відносно проектного рішення: виконана прибудова до реконструйованого жилого будинку габаритами 4,63х5,69 м, яка примикає до торцу реконструйованого жилого будинку. На ділянці по АДРЕСА_3 , який примикає до ділянки по АДРЕСА_2 , розташовано жилий будинок також на межі ділянки. При натурному обстеженні визначено, що конструкції та водовідвід цієї будівлі частково розташовані в межах ділянки по АДРЕСА_2 . Направлені або нахилені тріщини на жилому будинку по АДРЕСА_3 відсутні. Технічний стан жилого будинку літ. «Б», який належить ОСОБА_2 та розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , задовільний, що дозволяє зробити висновок про можливість збереження цієї будівлі з прийняттям до експлуатації.

Згідно акту від 01.07.2014, складеного співробітниками служби Київського районного відділу ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області, в будинку літ. «П» по АДРЕСА_1 сталася пожежа. В результаті пожежі пошкоджено другий та мансардний поверхи будинку.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що заявлені позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних рішень, як актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію шляхом їх реального виконання, оскільки в подальшому рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2009р. № 2-2744/2009 визнано право власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_2 , не підлягають задоволенню. Обраний спосіб не може бути належним способом захисту, оскільки ці акти не впливають на законність правовстановлюючих документів стосовно права власності на домоволодіння, а відтак не можуть бути скасованими.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд повинен дати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент його звернення до суду.

Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (стаття 376 ЦК України).

Отже, юридичними фактами, які становлять правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц (провадження № 14-341цс18), на яку, як на підставу касаційного оскарження, посилається заявник, та у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 361/765/16-ц (провадження № 61-33103св18), від 02 лютого 2022 року у справі № 521/16974/17 (провадження № 61-9290св21), від 17 січня 2022 року у справі № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 і стаття 391 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі№ 369/8792/16-ц (провадження № 61-21385св18) зроблено висновок, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року в справі№ 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21) зроблено висновок, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що предметом доказування по справі, де питання про знесення або перебудову самочинного будівництва ставиться не органом державної влади, органом місцевого самоврядування або інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в межах їх повноважень на здійснення контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і державних стандартів, а особою, яка вважає порушеним своє право вказаним самочинним будівництвом, є саме доведення наявності такого порушеного права.

Як роз`яснено судам у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права.

Звертаючись до суду із позовом, який в подальшому уточнено, позивач просив, зокрема зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 у первісний стан, тобто у стан, який згідно технічної документації (технічний паспорт від 05.05.2011року) існував станом на першу половину 2012 року; зобов`язати ОСОБА_2 та уповноважених діяти від його імені осіб не перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 25 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн, в обґрунтування зазначивши, що на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.03.2003, він набув у власність нерухоме майно, яке розташовано по АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно було придбано ОСОБА_1 у 2000 році, та збудовано попереднім власником ОСОБА_3 на межі двох ділянок у 1995 році відповідно до затвердженого проекту за письмовим дозволом суміжного землекористувача ОСОБА_2 . На земельній ділянці ОСОБА_2 впритул до стіни будинку ОСОБА_1 розміщувався одноповерховий гараж. У листопаді 2012 року ОСОБА_2 самовільно, без дозвільної документації та без згоди ОСОБА_1 , з порушенням державних будівельних, санітарних, пожежних, екологічних норм і правил, здійснив на місці гаражу будівництво двоповерхового житлового будинку. Зовнішня стіна та частина даху ОСОБА_1 була використана в якості конструктивного елементу для будівлі ОСОБА_2 , чим завдано шкоди майну ОСОБА_1 та значно погіршено його житлові умови.

Колегія суддів зауважує, що позивач у цій справі зобов`язаний довести не тільки факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника сусідньої земельної ділянки та будинку.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даній справі саме на позивача, згідно з вимогами процесуального закону, покладено обов`язок доведення факту порушення його прав, свобод чи законних інтересів неправомірними діями відповідача при здійсненні будівництва на суміжній земельній ділянці.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Слід зазначити, що визначальним для правильного вирішення справи в межах заявлених позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 у первісний стан, є наявність доказів порушення вказаним будівництвом прав позивача.

Згідно з висновком за результатами технічного обстеження об`єкта «Реконструкція індивідуального житлового будинку літ «Б» (загальна площа 141,0 кв.м, житлова 40,3 кв.м) АДРЕСА_4 , виконаним у 2013 році на замовлення ОСОБА_2 фахівцем ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 000473, виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 23.07.2012), встановлено відповідність вимогами надійності і безпечної експлуатації і технічна можливість безпечної експлуатації з виділенням в самостійну одиницю.

Технічним висновком фахівця ОСОБА_6 , виконаним у 2013 році, встановлено, що реконструкція житлового будинку відповідно проекту, проводилась в межах існуючої будівлі. Житловий будинок розташований на межі із ділянкою по АДРЕСА_3 . При будівництві були внесені зміни відносно проектного рішення: виконана прибудова до реконструйованого жилого будинку габаритами 4,63х5,69 м, яка примикає до торцу реконструйованого жилого будинку. На ділянці по АДРЕСА_3 , який примикає до ділянки по АДРЕСА_2 , розташовано жилий будинок також на межі ділянки. При натурному обстеженні визначено, що конструкції та водовідвід цієї будівлі частково розташовані в межах ділянки по АДРЕСА_2 . Направлені або нахилені тріщини на жилому будинку по АДРЕСА_3 відсутні. Технічний стан жилого будинку літ. «Б», який належить ОСОБА_2 та розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , задовільний, що дозволяє зробити висновок про можливість збереження цієї будівлі з прийняттям до експлуатації.

Згідно акту від 01.07.2014, складеного співробітниками служби Київського районного відділу ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області, в будинку літ. «П» по АДРЕСА_1 сталася пожежа. В результаті пожежі пошкоджено другий та мансардний поверхи будинку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.У розпорядження експертної установи направлено матеріали цивільної справи № 520/6324/13-ц.

28.06.2016 року на адресу суду надійшов висновок № 3436 від 29.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік В.А., на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року.

У висновку експертом зазначено, що будівництво будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_4 є реконструкцією.

Житлові будинки літ. «Б» по АДРЕСА_2 та літ. «П» по АДРЕСА_3 є суміжно розташованими, знаходяться на межі ділянок сторін, у зв`язку із чим до і після реконструкції доступ до огороджувальних конструкцій, необхідний для технічного обслуговування з боку суміжних сусідніх ділянок відсутній, в зв`язку з чим створює перешкоди для обслуговування належних будівель ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Встановлене по 12 і 13 питанням відхилення стіни 2 поверху і мансарди від умовної вертикалі (площині стін 1 поверху) над ділянкою ОСОБА_2 рівне 150-200 мм створює внецентренно-розподілене навантаження, яке спричинює деформації конструктивних елементів суміжно розташованих будівель сторін.

При обстеженні на місці встановлено наявність ушкодження житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 у вигляді похилих тріщин на стінах 1 і 2 поверхів, на конструкціях стін і стель в районі арки, облицювальної плитки в санвузлі 1 поверху, сліди від затоки. В матеріалах справи є також фотографії про технічний стан житлового будинку ОСОБА_1 до пожежі зі слідами вогкості на конструкціях і усадочних тріщин. У зв`язку з тим, що об`єкт дослідження до пожежі відсутній, експерт не може провести дослідження за вказаними конкретними фотографіями за визначенням причин утворення і матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_1 .

Дефекти житлового будинку по АДРЕСА_3 , пов`язані з залиттям і деформаційними процесами будівлі, мають різні причини виникнення: пов`язані з залиттям внаслідок пошкодження покрівлі при реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_3 та гасіння пожежі. Пов`язані з деформаційними процесами будівлі внаслідок нерівномірної осадки фундаментів, викликаної: роботами з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_3 до і після пожежі; внецентренно-розподіленого навантаження внаслідок відхилення зовнішньої частини стіни від вертикалі (орієнтованої в сторону будинку ОСОБА_2 ), що проходить по межі першого поверху; різною глибиною закладення фундаментів суміжно розташованих будівель (з підвалом по АДРЕСА_2 та без підвалу по АДРЕСА_3 ); відсутністю вимощення з тильного боку будівлі по АДРЕСА_3 (встановленого під час обстеження на місці), спричиняє замокання основи фундаментів.

Виділити із зазначених ушкоджень безпосередньо пов`язані з реконструкцією житлового будинку по АДРЕСА_2 , не представляється можливим у зв`язку з відсутністю акту технічного стану жилого будинку по АДРЕСА_3 на період початку реконструкції будинку ОСОБА_2 .

Визначити вартість ремонтно-відновлювальних робіт житлового будинку та приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , викликаних будівельними роботами по зведенню будівлі літ. «Б» по АДРЕСА_2 не представляється можливим за відсутністю причинно-наслідкового зв`язку.

Приведення у попередній стан будівлі по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 технічно неможливо на підставі наступних доводів: монтажні роботи огороджувальних конструкцій будинку ОСОБА_2 спричиняють за собою пошкодження конструктивних елементів будинку ОСОБА_1 в частині відсутності технічних параметрів первісної будови (застосованого будівельного матеріалу, товщини стін і т.д.); в технічному паспорті від 05.05.2011 р. (до реконструкції) висота приміщень становить 2,4м, яка не відповідає вимогам п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі», що пред`являються по висоті житлових приміщень; в частині відсутності проектно-кошторисної документації по приведенню будівлі до попереднього стану. Приведення житлового будинку ОСОБА_2 у попередній стан можливо за умови аналогічної дії ОСОБА_1 , тобто до одноповерхового будинку до реконструкції попереднім власником ОСОБА_3 згідно Висновку № 112/95-К від 19.08.95р. В даний час конструктивні елементи будинку ОСОБА_1 не відповідають конструктивним елементам до пожежі, включаючи скати покрівлі, спрямовані в бік будинку ОСОБА_2 і які не відповідають п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» по відсутності заходів, що перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів житлового будинку на територію сусідньої ділянки.

Судом першої інстанції не взято до уваги Висновок № 14 від 23.06.2016 судового експерта ОСОБА_12 , здійснений за заявою ОСОБА_1 від 11.05.2016 року, оскільки такий висновок є недопустимим доказом, так як відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу.

Київський районний суд ухвалою від 24.05.2017 року за клопотанням ОСОБА_1 призначив по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського Науково-дослідного Експертно-криміналістичного Центру МВС України, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.У розпорядження експертної установи направлено матеріали цивільної справи № 520/6324/13-ц.

У січні 2018 року на адресу суду від Одеського Науково-дослідного Експертно-криміналістичного Центру МВС України надійшов лист в якому зазначалося про те, що на теперішній час у Одеському НДЕКЦ МВС України у наявності один судовий експерт та великим навантаженням співробітника підрозділу, який має проведення будівельно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів» виконання експертизи по цивільний справі № 520/6324/13-ц буде орієнтировко розпочато в квітні 2018 року.

Листом від 26.02.2018 року Київський районний суд м. Одеси для вирішення питання щодо доручення проведення експертизи іншій експертній установі, відкликав без виконання цивільну справу № 520/6324/13-ц.

05.09.2018 року ОСОБА_1 до суду надано висновок № 33/18 судового експерта Сікорської О.А. (свідоцтво № 1763 від 24.12.2015 р., № 1768 від 19.02.2019 року, видані рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при МЮ України), виготовленого за замовленням ОСОБА_1 .

У висновку судового експерта Сікорської О.А. зазначено, що будівельні роботи, які проводились в житловому будинку літ. «Б», згідно ДБН зазначаються як реконструкція з прибудовою.

Реконструкція житлового будинку літ. «Б» з прибудовою («Б1»), за рахунок якої збільшилась площа забудови, проведена самочинно без розробленої проектної та дозвільної документації. Прибудова літ. «Б1» виконувалась на межі ділянки, впритул до існуючої будівлі житлового будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 .

При влаштуванні фундаменту під прибудову літ. «Б1» відкривалась основа ґрунту впритул до існуючого фундаменту, що могло спричинити замоканню ґрунтів від осадків та виникненню руху основи під існуючим фундаментом і як наслідок деформації будівельних конструкцій існуючої будівлі.

Реконструкція житлового будинку літ. «Б» по АДРЕСА_4 проводилась без розробленого проекту згідно до нормативних вимог, без врахування технічного стану існуючої забудови та без підрахунку величини збільшеного навантаження на основу і можливості їх незалежного осідання, що приводить до виникнення тріщин в будівельних конструкціях житлового будинку літ. «П» по АДРЕСА_1 і подальшого погіршення технічного стану житлового будинку літ. «П», тобто існує причинно-наслідковий зв`язок між виникненням тріщин в житловому будинку літ. «П», що розташований по АДРЕСА_1 та реконструкцією житлового будинку літ. «Б» по АДРЕСА_4 та подальшим погіршенням технічного стану житлового будинку літ. «П».

Приведення у попередній стан самочинно збудованої літ. «Б,Б1» по АДРЕСА_4 , без нанесення шкоди будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 (крім можливого псування оздоблювального шару лівої фасадної стіни будинку) можливо за умов розробки проектної документації на демонтаж будівлі згідно будівельно-нормативних вимог.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. (ч. ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України).

Як зазначалося вище, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

28.06.2016 року на адресу суду надійшов висновок № 3436 від 29.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік В.А., на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

05.09.2018 року ОСОБА_1 до суду надано висновок № 33/18 судового експерта Сікорської О.А., виготовлений за замовленням ОСОБА_1 ..

Зазначені обставини свідчать про те, що висновок № 33/18 судового експерта Сікорської О.А., виготовлений після того, як на адресу суду надійшов висновок № 3436 від 29.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік В.А., на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року.

Колегія суддів вважає, що у разі незгоди з висновком експерта призначається судом повторна експертиза, а не здійснюється самостійне замовлення нової експертизи стороною.

Київський районний суд ухвалою від 04.02.2019 року призначив по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Призначаючи повторну експертизи судом першої інстанції не зазначено яким іншим матеріалам справи суперечить висновок № 3436 від 29.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік В.А., або чому викликає сумніви щодо правильності.

Висновком експертів за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2021 р. № 6843/19-44/6844/19-44/6845-19/-44 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 встановлено наступне. Роботи по реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по усуненню пошкоджень після пожежі, яка сталася 01.07.2014 згідно даних акту, виконані у відповідності до проекту по реконструкції, розробленого згідно з вимогами нормативних документів, чинних в галузі будівництва України.

Відстань, на яку виходять конструктивні елементи житлового будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 та відхилення стін по вертикалі в сторону житлового будинку літ. «Б», що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_4 , визначені і описані в дослідницькій частині висновку та внесені до таблиці 2 (З боку АДРЕСА_1 спостерігається суцільне прилягання поверхонь по лінії головних фасадів будівель літ. «П» та літ. «Б». Проміжок (простір по висоті будинків) між поверхнями фасадів житлових будинків відсутній. Межа між земельними ділянками, на яких розташовані житлові будинки літ. «П» та літ. «Б», а відповідно і огорожа, не відображені та відсутні на місцевості. Форма головного фасаду житлового будинку під літ. «П» по АДРЕСА_3 по висоті другого поверху конструктивно має виступ в бік житлового будинку літ «Б», що на земельній ділянці по АДРЕСА_2 . Розмір виступу від поверхні стіни першого та від поверхні стін мансардного поверхів житлового будинку літ «П» головного фасаду в бік будинку під літ. «Б» згідно результатів візуально-інструментального обстеження становить 70 мм. Лівий фасад будинку мансардного та другого поверхів житлового будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 , виступають в бік житлового будинку літ. «Б». Стіна мансардного поверху виходить за поверхню першого поверху у верхній частині на відстань 15 мм, стосовно стіни у нижній частині першого поверху на 25 мм. Стіна другого поверху, яка має виступ в бік будинку літ. «Б» виходить за поверхню першого поверху у верхній частині на відстань 95 мм, стосовно стіни у нижній частині першого поверху на відстань 120 мм. Відстань відхилення по вертикалі стіни житлового будинку літ «П» в сторону житлового будинку під літ «Б» з боку тильного фасаду становить 150 та 145 мм.)

Межа між земельними ділянками, на яких розташовані житлові будинки літ. «П» по АДРЕСА_3 та літ. «Б» по АДРЕСА_2 , відсутня, а відповідно і огорожа не відображена на місцевості. Тому дослідження по вирішенню частини питання щодо перетину стіни другого та мансардного поверхів жилого будинку по АДРЕСА_3 , за межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 не проводилось.

Дані проведення моніторингу технічного стану конструктивних елементів житлового будинку під літ. «П» по АДРЕСА_1 (виникнення/постановки питання щодо наслідків на вирішення експертизи з приводу виходу за плоскість стіни першого поверху) до 2015 року або до проведення робіт з реконструкції житлового будинку літ. «П» на земельній ділянці по АДРЕСА_3 в матеріалах справи відсутні. Вказати причину (утворення) та динаміку розвитку нахилу стіни літ. «П» в бік будинку літ. «Б» не видається можливим. Відповідно, вказати на наслідки відхилення від вертикалі на технічний стан житлового будинку літ. «П» на час проведення обстеження не видається можливим.

Відсутність вимощення призводить до замокання поверхні ґрунту прилягаючої до стін будинку з північно-західної сторони будівлі під літ. «П» по АДРЕСА_1 , що в подальшому може бути однією з причин, яка в сукупності з іншими факторами, імовірно, сприятиме деформації та руйнації окремих конструктивних елементів будинку. На час проведення обстеження ознак деформації будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 цоколю або стіни, руйнування окремих конструктивних елементів будинку в місцях відсутності вимощення не спостерігається.

Жодним експертним висновком виконаним у справі судових експертиз, прийнятих судом не встановлено причинний зв`язок між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2021 р. № 6843/19-44/6844/19-44/6845-19/-44 зазначено, що На час проведення обстеження ознак деформації будинку літ. «П» по АДРЕСА_3 цоколю або стіни, руйнування окремих конструктивних елементів будинку в місцях відсутності вимощення не спостерігається.

Суд першої інстанції критично оцінив та не прийняв висновки судового експерта Сікорської О.А. про існування такого причинно-наслідкового зв`язку, оскільки вони зроблені, виходячи з того, що ОСОБА_2 не було розроблено необхідної проектно-технічної документації, а не виходячи з реально встановленого в результаті обстеження впливу наслідків реконструкції ОСОБА_2 на будинок ОСОБА_1 . Тобто висновки ОСОБА_5 зроблені, виходячи з припущень.

Суд також правильно не враховав суперечливі обставини, викладені у технічному висновку фахівця ОСОБА_6 , виконаного у 2013 році (до пожежі), яким встановлено відсутність направлених або нахилених тріщин на жилому будинку по АДРЕСА_3 , та Акту № 46 від 09.12.2012 (до пожежі), складеного комісією органу самоорганізації населення «Дмитріївка», яким встановлено пошкодження в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 .

Посилання скаржника на те, що висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2021 року № 6843/19-44/6844/19-44/6845-19/-44 та висновком судового експерта Сікорської О.А. № 33/18 від 29.06.2018 року, зокрема щодо існування причинно-наслідкового зв`язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку під літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , а також про технічну можливість приведення у попередній стан будівлі під літ. «Б» по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 , не спростовано, не заслуговують на увагу, оскільки у даній справі саме на позивача, згідно з вимогами процесуального закону, покладено обов`язок доведення факту порушення його прав, свобод чи законних інтересів неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 при здійсненні реконструкції житлового будинку на суміжній земельній ділянці.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою.

У висновку експертів за результатами проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2021 року зазначено, що розбіжності висновків первинної та повторної експертизи стосуються питань 12, 13,14 первинної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду від 04.02.2019 року витрати пов`язані з проведенням експертизи по питанням 1,2,3,4,5,6,7,8, покладено на ОСОБА_1 , по питанням 9,10,11,12 покладено на ОСОБА_2 .

В ухвалі суду учасникам справи роз`яснювалось положення статті 109 ЦПК України щодо ухилення від участі у проведенні експертизи.

Судовими експертами не здійснювалось дослідження з питань 1,2,3,4,5,6,7,8, оскільки оплата вартості за проведення експертизи яка покладена на ОСОБА_1 не проводилась.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів враховує висновок № 3436 від 29.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік В.А., а саме у п. 9, що приведення у попередній стан будівлі по АДРЕСА_2 без пошкодження будівлі по АДРЕСА_3 технічно неможливо на підставі наступних доводів: монтажні роботи огороджувальних конструкцій будинку ОСОБА_2 спричиняють за собою пошкодження конструктивних елементів будинку ОСОБА_1 в частині відсутності технічних параметрів первісної будови (застосованого будівельного матеріалу, товщини стін і т.д.); в технічному паспорті від 05.05.2011 р. (до реконструкції) висота приміщень становить 2,4м, яка не відповідає вимогам п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі», що пред`являються по висоті житлових приміщень; в частині відсутності проектно-кошторисної документації по приведенню будівлі до попереднього стану. Приведення житлового будинку ОСОБА_2 у попередній стан можливо за умови аналогічної дії ОСОБА_1 тобто до одноповерхового будинку до реконструкції попереднім власником ОСОБА_3 згідно Висновку № 112/95-К від 19.08.95р. В даний час конструктивні елементи будинку ОСОБА_1 не відповідають конструктивним елементам до пожежі, включаючи скати покрівлі, спрямовані в бік будинку ОСОБА_2 і які не відповідають п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» по відсутності заходів, що перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів житлового будинку на територію сусідньої ділянки.

Отже, позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин наявності причинного зв`язку між проведеною ОСОБА_2 самочинною реконструкцією житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 та пошкодженнями будинку ОСОБА_1 літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 , що порушує права позивача, то висновок суду першої інстанції про відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача в частині вимог про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 у первісний стан, є правильним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, під час розгляду справи ОСОБА_1 на надано суду належних та достатніх доказів стосовно перешкоджання відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_1 у проведенні робіт згідно проектної документації по відновленню пошкодженого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив про те, що законом передбачено можливість винесення рішення про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, виключно за позовом органу державної влади або органу місцевого самоврядування, тому відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести проведену реконструкцію (самочинне будівництво) житлового будинку літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_4 у первісний стан.

Так, судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до статті 376 ЦПК України із позовом про зобов`язання особу здійснити перебудову нерухомого майна може звернутися і особа, яка вважає, що будівництвом порушуються її права.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 березня 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов