Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/340/26
Провадження № 2-о/528/13/26
У Х В А Л А

Іменем України

м. Гребінка

Суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаною заявою, якою просить встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Гребінка Лубенського району Полтавської області, батьками якого є: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ¬ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та «рішення суду про встановлення факу народження є підставою для проведення державної реєстрації народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану та видачі свідоцтва про народження встановленого зразка.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за заявленими вимогами суд враховує роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р.№ 5 та у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року.

Так, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року зазначено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Заявником не надано інформації звернення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду матері та дитини та оформлення документа, що підтверджує факт народження після проведення огляду, медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, медичного свідоцтва про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, чи надання відмови закладом охорони здоров`я у видачі документа, що підтверджує факт народження.

Таким чином, законодавство передбачає позасудовий порядок державної реєстрації народження, а тому дана вимога не підлягає судовому розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі ч.2 ст. 315 ЦПК України.

Таким чином, у відкритті провадження необхідно відмовити у зв`язку з наявністю іншого законом визначеного порядку встановлення факту народження дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 27, 46, 47, 55, 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, заяву та додані до неї матеріали негайно надіслати позивачу.

Копію заяви залишити в суді.

З електронною копією ухвали суду можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605.

Суддя М. О. Вітківський