Справа № 347/236/26
Провадження № 2/347/441/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої судді : Крилюк М.І.,

Секретаря : Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 8 січня 2010 року він уклав шлюб із відповідачкою ОСОБА_3 , який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №02.

За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними останнім часом стали часто виникати сварки та непорозуміння з приводу різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів та формального існування шлюбу. З 2019 року вони фактично спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. А тому, вважає, що сімя розпалась, надії на примирення немає. Просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомила.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу від 24.03.2026 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що сторони в справі зареєстрували шлюб 08 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №02, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб а.с.11.

За час перебування в шлюбі в сторін народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження а.с.10

Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що між ними із відповідачкою втрачено почуття любові та взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, що призвело до припинення їх спільного проживання. З 2019 року вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин а тому, вважає, що сімя розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою а остання до суду не подавала а ні відзиву на позовну заяву а ні інших клопотань чи заперечень проти задоволення позову.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачкою в справі не подавалось клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища а відтак доцільно їй при оформленні розірвання шлюбу, залишити існуюче прізвище « ОСОБА_5 » .

За вимогами позову позивачем в справі не заявлено вимогу про визначення судом місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про відсутність між сторонами з цього приводу спору.

На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України , суд , -

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 08 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №02 розірвати.

Відповідачці в справі ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу залишити існуюче прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк