Справа № 277/65/26
Номер рядка звіту 40
"20" березня 2026 р. селище Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Вимоги мотивує тим, що 26.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №415316598 на суму 5000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 8900,00 грн.
28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. На виконання вказаного договору первівсний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» підписали реєстр прав вимоги №171 від 01.02.2022 року, за яким від первісного кредитора відступлено право грошової вимоги до відповідача.
31.07.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №31/0724-01 та підписано реєстр прав вимоги №1 від 31.07.2024 року, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача.
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача.
Представник позивача зазначив, що при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., а також здійснено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив провести розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №415316598, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту, а саме до 26.12.2021 року.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, перерахувавши кошти на платіжну картку ОСОБА_1 в сумі 8900,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 26.11.2021 року та від 28.11.2021 року.
28.11.2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги №171 від 01.02.2022 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача.
31.07.2024 року між ТОВ «Онлайн фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу №31/0724-01, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача.
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Онлайн фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу №15/07/25-Е, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.
З Витягу з Реєстру боржників від 15.07.2025 року до Договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 року слідує, що ТОВ «Онлайн фінанс» відступає ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №415316598 від 26.11.2021 року.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» норми вказаного Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст.639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки первісний кредитор взяті на себе зобов`язання по укладеному договору №415316598 від 26.11.2021 року виконав у повному обсязі, а відповідачем ОСОБА_1 порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору ним не сплачувалися, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Ейс» 8900,00 грн. заборгованості по тілу кредиту.
Відповідно до умов договору №415316598 від 26.11.2021 року сторонами узгоджено строк кредитного договору 30 днів, тобто до 26.12.2021 року. Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять, проте із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відсотки були нараховані за період з 26.11.2021 року по 31.01.2022 року. ТОВ «Таліон плюс» відсотки нараховувались в період з 01.02.2022 року по 03.03.2022 року, тобто також і поза межами строку кредитування.
Нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону.
Таким чином розрахунки заборгованості первісного кредитора та його правонаступника не можуть бути взяті судом до уваги в повному обсязі.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сплачений позивачем судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст.141 ЦПК України.
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» суд задовольняє на 77,26%. Враховуючи наведене, сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 2056,97 грн. (2662,40 х 77,26% =2056,97 грн.).
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10; акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, з якого слідує, що вартість наданих послуг становить 7000 грн.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи (надані послуги), суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволених вимог у розмірі 5408,20 гривень. (7000,00 х 77,26% =5408,20 грн.).
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Заполовський