Справа № 367/3360/26
Провадження №2-з/367/32/2026
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

20 березня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: Міністерство розвитку громад на території України, Бучанська міська рада, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та визнання права на приватизацію,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява подана разом із заявою про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд заборонити Акціонерному товариству «Укрпошта» () вчиняти будь-які дії щодо зміни технічного статусу, функціонального призначення, перепланування або реконструкції приміщень, що згідно зі Свідоцтвом НОМЕР_1 від 12.12.2008 р. позначені індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 загальною площею 47,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити АТ «Укрпошта» вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну правового статусу чи категорії зазначених приміщень, зокрема щодо їх включення до фондів соціального, доступного або орендного житла згідно із Законом № 4751-IX.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову вказує, що у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта», предметом спору в якій є про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо передачі квартири АДРЕСА_2 , до комунальної власності з метою приватизації.

Об`єктом спору є житлове приміщення, в якому Позивач проживає понад 25 років. Його статус як житлового та фізичні характеристики (склад приміщень) офіційно підтверджені Свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 12.12.2008 р. Згідно з вказаним документом, об`єкт складається з групи приміщень (фактично квартира АДРЕСА_3 ), що позначені в технічній документації індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, загальною площею 47,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на наявність правовстановлюючого документа, Відповідач ухиляється від виокремлення цих приміщень в окрему поштову адресу та приховує інформацію про їхній статус, що створює загрозу їх незаконної перебудови або переведення в нежитловий фонд.

15 лютого 2026 року набрав чинності Закон України № 4751-IX. Існує реальна небезпека того, що Відповідач, користуючись зміною законодавства та відсутністю окремого номера квартири в Реєстрі речових прав, вчинить дії щодо переведення вказаних приміщень (індекси 1-1 1-5) до категорії «соціального» або «орендного» житла, або взагалі змінить їх функціональне призначення на «виробничі/адміністративні». Це зробить виконання майбутнього рішення суду про приватизацію неможливим, оскільки об`єкт юридично припинить існування як потенційний об`єкт приватизації.

Згідно з перехідними положеннями вказаного Закону, існуючі житлові об`єкти підприємств мають бути перереєстровані або включені до нових реєстрів за новими правилами. Існує реальна небезпека того, що Відповідач (АТ«Укрпошта»), користуючись зміною законодавства, вчинить дії щодо переведення спірної квартири АДРЕСА_3 до категорії «соціального» або «орендного» житла. Такі дії зроблять захист набутого Позивачем права на приватизацію (яке виникло ще у 1999 році) неможливим, оскільки об`єкт фізично та юридично змінить свій правовий статус до завершення судового розгляду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 у справі №285/2445/18 (провадження №61-45537св18), від 16.09.2020 у справі №344/6384/18 (провадження №61-2347св19) та від 17.11.2020 у справі №766/25403/18 (провадження №61-5718св19), вирішуючи питання, пов`язані з подібними у даній справі правовідносинами.

Враховуючи викладене, з наведених у позовній заяві та заяві про забезпечення позову обставин та обґрунтувань вбачається, що Відповідач (АТ«Укрпошта»), користуючись зміною законодавства, на думку сторони позивача, може вчинити дії щодо переведення спірної квартири № 1 до категорії «соціального» або «орендного» житла, а такі дії в свою чергу зроблять захист набутого Позивачем права на приватизацію (яке виникло ще у 1999 році) неможливим, оскільки об`єкт фізично та юридично змінить свій правовий статус до завершення судового розгляду.

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що Відповідач, користуючись зміною законодавства та відсутністю окремого номера квартири в Реєстрі речових прав, яка є предметом позову, вчинить дії щодо переведення вказаних приміщень (індекси 1-1 1-5) до категорії «соціального» або «орендного» житла, або взагалі змінить їх функціональне призначення на «виробничі/адміністративні», що зробить виконання майбутнього рішення суду про приватизацію неможливим, оскільки об`єкт юридично припинить існування як потенційний об`єкт приватизації, що в свою чергу, навіть у разі задоволення заявлених позивачем вимог призведе до подальшої неможливості виконання судового рішення та реалізації захисту порушеного права позивача.

При цьому, вжиття забезпечення у даній справі до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити заборони вчинення відповідачем певних дій щодо спірного об`єкту нерухомого майна..

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст.154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись, ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Укрпошта» () вчиняти будь-які дії щодо зміни технічного статусу, функціонального призначення, перепланування або реконструкції приміщень, що згідно зі Свідоцтвом НОМЕР_1 від 12.12.2008 р. позначені індексами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 загальною площею 47,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити АТ «Укрпошта» вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну правового статусу чи категорії зазначених приміщень, зокрема щодо їх включення до фондів соціального, доступного або орендного житла згідно із Законом № 4751-IX.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», , місцезнаходження за адресою: 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22.

Третя особа 1: Міністерство розвитку громад на території України, , 01135, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 14.

Третя особа 2: Бучанська міська рада, , 08292, Київська область, місто Буча, вулиця Енергетиків, будинок 12.

Суддя: Л.В. Мерзлий