ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2053/25 Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/93/26 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,

секретар Середюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2025 року ухвалене в складі судді Хомик І.І. в цивільній справі № 650/2053/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

01 квітня 2025 року ОСОБА_1 від імені якого діє представник за ордером, адвокат Чиркіна Л.Ю. звернувся до суду з позовом, сформувавши його в системі «Електронний Суд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (далі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що відповідач протягом 2022, 2023 та 2024 року без поважних причин не сплачує позивачу орендну плату за користування його земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0029 площею 9,81 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області), що порушує умови, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем договору оренду з урахуванням укладених до нього додаткових угод.

Вимога позивача про сплату заборгованості з орендної плати, залишена відповідачем без виконання.

Посилаючись на викладене позивач просив розірвати договір оренди від 07 липня 2006 року, зареєстрований у Великоолександрівському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 липня 2006 року за №4АА71600003, номер запису про інше речове право №46874422 від 26 вересня 2015 року, який укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС АГРОПРОДУКТ» предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:001:0029, площею, 9,81 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області), стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (витрати по сплаті судового збору).

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2025 року за клопотанням представника позивача, адвоката Чиркіної Л.Ю. до участі в справі залучено співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС».

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 в інтересах якого звернулася представник адвокат Чиркіна Людмила Юріївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі, стягнення судових витрат задоволено.

Суд вирішив:

Розірвати договір оренди землі від 07 липня 2006 року зареєстрований за № 4АА71600003 (зі змінами в редакції згідно додаткової угоди від 30.07.2017 року, та від 01 лютого 2022 року) укладений між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та орендодавцем ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 9,81 га., з кадастровим номером :04:001:0029, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року № 1704/25-26 між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнюючи доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Журик А.А. вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказує, що відповідач не заперечує факту несплати орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною несплати спочатку була неможливість використання земельної ділянки переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 році, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами.

Через неможливість використання орендованих земельних ділянок на території Борозенської сільської територіальної громади протягом 2022 - 2025 років, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» звільнено від сплати податків за їх використання. Розпорядженням Херсонської обласної ради від 01.03.2023 №24 «Про доповнення переліку субєктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» визначено суб`єктом господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили.

Акцентує увагу, що відповідач не міг використовувати земельну ділянку до 12.06.2024 року, що підтверджується актом №58-1п про виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів від 12 червня 2024 року.

За даними Інтерактивної карти ДСНС, розміщеної на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/), територія Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області, Херсонської області в межах якої знаходиться земля, належна позивачу, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети. На підставі викладеного відповідач вважає, що у нього відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, оскільки орендар не міг користуватися у цей період орендованим майном із незалежних від нього причин, а тому суд мав би застосувати положення ч.6 ст.762 ЦК України.

Посилається на порушення судом норм процесуального закону, яке полягає в порушенні судом принципу змагальності та об`єктивності у вирішенні спору, а також в порушенні порядку вирішення заяви про відвід судді від розгляду справи.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в строки встановлені судом не надходив, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка учасників справи.

Представник позивача, адвокат Чиркіна Л.Ю. приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеозв`язку із власних технічних засобів, заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вказавши на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідач та співвідповідач будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання апеляційного суду не забезпечили.

Згідно зі ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності нез`явлених учасників справи.

Позиція апеляційного суду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, адвоката Чиркіної Л.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХС №067035 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0029, загальною площею 9.81 га., розташованої на території села Нова Кубань Бериславського (Великоолександрівського) району, Херсонської області, Борозенська ОТГ. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер запису про право власності/ довірчої власності 46874347.

06.04.2006 року між позивачем (у складі групи осіб) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-АГРОПРОДУКТ» було укладено договір оренди земельної ділянки, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 4АА71600003 від 07.07.2006 року.

20.01.2015 року сторони та новий орендар Приватне підприємство «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» уклали договір про заміну сторони у договорі оренди, відповідно до якого новим орендарем земельної ділянки належної позивачу стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року між орендодавцем, орендарем ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та новим орендарем ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» було укладено додаткову угоду № 1700196 до договору оренди землі, за якою право оренди належної позивачеві земельної ділянки перейшло до нового орендаря, а договір оренди в цілому викладено в новій редакції.

01 лютого 2022 року сторони уклали Додаткову угоду №1700196-7, згідно з якою договір оренди було викладено у новій редакції. Строк дії договору було продовжено до 31 грудня 2030 року, а орендну плату визначено в розмірі 10.00% від нормативно грошової оцінки землі, що становить 35078.64 грн за кожен рік оренди, яка вноситься у грошовій формі до 31 грудня за кожен рік оренди. Нормативна грошова оцінка землі визначена в сумі 350786.38 грн.

Доказів сплати відповідачем орендної плати, матеріали справи не містять.

У подальшому ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» передав право оренди на орендовану земельну ділянку ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», уклавши договір купівлі-продажу від 17.04.2025 року за № 1704/25-26. Дана обставина підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з вимогою розірвати існуючий договір оренди вказував, що орендар не сплачує йому орендну плату визначену умовами договору оренди три роки поспіль (2022-2024), що є підставою для його розірвання відповідно до умов договору та п.»д» ч.1 ст.141 ЗК України.

ТОВ «ЮТС-Агропродукт», не заперечував факту договірних відносин з позивачем щодо земельної ділянки та наявності факту несплати орендної плати за користування землею, проте стверджував, що невиконання умов договору відбулося не з вини підприємства та було обумовлено окупацією території, на якій знаходиться орендована земельна ділянка, а згодом це стало пов`язано із забрудненням (ймовірним забрудненням) вибухонебезпечними предметами, внаслідок чого ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними доказами факт несплати йому відповідачем ТОВ «ЮТС-Агропродукт» орендної плати за 2022-2024 рр., а відтак наявні правові підстави для дострокового розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати.

При цьому суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Правовідносини з оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про оренду землі, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Положеннями частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що орендована земельна ділянка розташована на території села Нова Кубань Бериславського (Великоолександрівського) району, Херсонської області, Борозенська ОТГ.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє по сьогодні.

У грудні 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 28.02.2025 №376, Борозенська сільська територіальна громада, де розташована орендована земельна ділянка, перебувала в тимчасовій окупації з 03.03.2022 по 09.11.2022 рік, наразі належить до територій з можливими бойовими діями.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що факт перебування орендованої земельної ділянки на території України, яка в період часу з 03 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації, свідчить про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже і неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки є обґрунтованими.

Колегія суддів також вважає прийнятними доводи апеляційної скарги щодо неможливості використання орендованої земельної ділянки до червня 2024 року, оскільки саме на цю дату було закінчено виконання робіт з обстеження масиву, в якому розташована орендована земельна ділянка позивача.

Вбачається, що в матеріалах справи наявний акт №58-1п від 12.06.2024 року виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або), знищення виявлених вибухонебезпечних предметів)», який з урахуванням інформації начальника Борозенської сільської військової адміністрації №588 від 19.03.2025 року ( а.с.44) про належність земельної ділянки позивачки до цього акту, свідчить що на перевіреній ділянці поля площею 309 га ( до якої входить земельна ділянка ОСОБА_1 ) виявлені та знищені вибухово - небезпечні предмети, а розмінування проводилося в період з 30 квітня по 12 жовтня 2024 року ( а.с.36-37).

Таким чином, наведений вище акт на думку колегії суддів достовірно свідчить про неможливість використання земельної ділянки позивача до часу її перевірки на ВНП та розмінування, яке здійснюється відповідно до вимог закону України « Про протимінну діяльність в Україні» уповноваженими на то органами.

Враховуючи викладене, несплата орендної плати за період 2022-2024 роки викликана обставинами, за які ТОВ «ЮТС Агропрдукт», в силу вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України, не відповідає .

Судом першої інстанції зазначені обставини не були належним чином оцінені, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися орендованою земельною ділянкою протягом 2022-2024 років і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на розпорядження Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області щодо надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Борозенської сільської ради, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 12 квітня 2022 року, за заявою ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, розпорядження голови Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до переліку яких включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», оскільки викладені в них відомості самі по собі не є достатніми для висновку про повну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням у розумінні ч.6 ст.762 ЦК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним складом суду, а саме суддею Хомик І.І., якій було заявлено відвід і який було вирішено на думку апелянта з порушеннями вимог процесуального законодавства, колегія суддів вважає такі доводи неприйнятними з огляду на те, що відвід судді було вирішено судом першої інстанції в порядку, визначеному статтею 44 ЦПК України. За змістом частини третьої зазначеної статті, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За такого доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати за 2022-2024 року, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, то наявні підстави для відшкодування позивачем відповідачу сплаченого ним та документально підтвердженого судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 1453,44 грн

Повний текст постанови складено 23.03.2026р.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 382 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з ообмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» 1453,44 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді В.О. Бездрабко

С.В. Радченко