Справа № 574/1109/25
Провадження 2/574/158/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та надання безоплатної правової допомоги у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ТОВ "ФК " Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 07.01.2026 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача про причини неявки не повідомив, проте у позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшли заяви, в яких він просить зупинити провадження у даній справі, а також забезпечити йому право на безоплатну вторинну правову допомогу та призначити адвоката, покликаючись на те, 13.05.2025 року він був мобілізований до Збройних Силах України. Також відповідач просив розгляд справи проводити без його участі.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути вказані заяви за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

В Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан, який у подальшому продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та який діє до цього часу.

За змістом висновків, викладених в ухвалах Верховного Суду від 29.05.2023 у справі №755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17.01.2023 у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29.07.2022 у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21.11.2022 у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 16.08.2023 у справі № 357/3844/20 (провадження № 61-10045св22) зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Підставами зупинення за п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України є докази перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та сторона виконує бойові завдання у зоні бойових дій».

Згідно з частиною 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і статтею 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав учасників процесу, закріплених нормами ЦПК України, зокрема на безперешкодну участь сторін у судовому процесі, та з метою виконання обов`язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

При цьому, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Також обставини наявності перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан мають підтверджуватись належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається,що до клопотання про зупинення провадження у справі відповідачем було додано копії його військового квитка, посвідчення учасника бойових дій та довідки №08/1398-25, виданої 13.05.2025 року начальником відділу кадрів військової частини, згідно якої ОСОБА_1 з 13.05.2025 року по день видачі довідки проходить військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .

Однак, вказана довідка не містять відомостей про те, що відповідач на даний час постійно та безперервно виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Крім того, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 08.01.2026 року, тобто вже після його призову на військову службу, особисто отримав, направлені судом на адресу його місця проживання копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку.

Таким чином, оскільки надані відповідачем докази не містять інформації про його перебування у зоні бойових дій та його неможливості взяти участь в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів чи з приміщення суду за місцем знаходження військової частини чи залучення до справи представника, клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» (далі Закон) передбачено, що безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 3 Закону передбачено, що право на безоплатну правничу допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.14 Закону право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають певні категорії осіб, в тому числі: повнолітні особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід, розрахований відповідно до методики, затвердженої Міністерством юстиції України, не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або державну соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" і "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатної особи, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 18 Закону передбачено порядок подання звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, відповідно до якого звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу. У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу. Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону у разі звернення особи, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя / представника про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини.

У разі надходження судового рішення про залучення адвоката осіб, зазначених у пунктах 9, 24, 25 частини першої статті 14 цього Закону, центр з надання безоплатної правничої допомоги зобов`язаний невідкладно прийняти рішення про призначення адвоката та про надання безоплатної вторинної правничої допомоги (ч.4 ст. 19 Закону).

Відповідно до пунктів 9, 24, 25 частини першої статті 14 Закону право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають такі категорії фізичних осіб: особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону; особи, стосовно яких суд розглядає справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною; поновлення цивільної дієздатності недієздатних фізичних осіб та фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, звільнення від повноважень опікунів чи піклувальників таких осіб, - на правничі послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді; особи, стосовно яких суд розглядає справи про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку або примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, - на правничі послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до вказаних категорій осіб, яким адвокат призначається центром з надання безоплатної правничої допомоги на підставі судового рішення про залучення адвоката, то отримання ним безоплатної вторинної правничої допомоги можливе лише на підставі поданого ним або його представником письмового звернення до центру з надання безоплатної правничої допомоги, яке може бути подане особисто або надіслано поштою.

Враховуючи встановлений Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» порядок звернення осіб, які мають право на безоплатну правову допомогу, за наданням правової допомоги, та порядок розгляду звернень таких осіб, підстави для постановлення ухвали про залучення відповідачу адвоката в даному випадку відсутні, в зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з цим, для надання відповідачу можливості звернутись за отриманням безоплатної правничої допомоги у даній справі, суд вважає за необхідне судове засідання відкласти.

Керуючись ст.ст.15, 223, 251, 253, 259-261 ЦПК України, ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» суд -

постановив :

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та надання безоплатної правової допомоги залишити без задоволення.

Судове засідання у даній справі відкласти на 10 год. 00 хв. 27.03.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Р. Гук