Справа № 645/2154/26
Провадження № 2-з/645/5/26
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П.

секретаря судових засідань Мухіна В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовув цивільній справі ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про скасування рішення міської ради, державної реєстрації земельної ділянки, права власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , в якому просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 3 Додатку 1 до Рішення сесії Харківської міської ради 8 скликання № 1005/25 від 19.12.2025р. «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» в частині затвердження документації із землеустрою щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:035:0005, площею 0,0478 га та передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 . Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:035:0005 площею 0,0478 га, здійснену на підставі Рішення 50 сесії Харківської міської ради 8 скликання № 1005/25 від 19.12.2025р. «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок», з одночасним припиненням права власності на цю ділянку. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки за

адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:035:0005 площею 0,0478 га від 22.07.2024р., здійснену Відділом № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А). Усунути перешкоди ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0459 га шляхом зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати частину огорожі № 5 та частину огорожі № 11 згідно Технічної документації на будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 29.10.2024р. Звільнити частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0459 га згідно висновку судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді від 19 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження.

Після відкриття провадження позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд Накласти арешт на: земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0478 га, кадастровий номер :03:035:0005, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання і реєстрації: АДРЕСА_1 ); житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , включаючи всі його частини/частки, належний на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання і реєстрації: АДРЕСА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки будинку, посвідченого 11.07.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Косеє Л. М. (реєстровий № 1421), та договору купівлі-продажу 1/2 частки будинку, посвідченого 17.10.2019 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С. О. (реєстровий № 2364). Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим суб`єктам, що здійснюють функції державного реєстратора, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання і реєстрації: АДРЕСА_1 ), а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, які діють за її дорученням, на підставі договорів або від її імені, проводити будь-які земельні, підготовчі та будівельні роботи на межі земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_2 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Заборона включає, але не обмежується: демонтажем паркану, навісу над автомобілем, надвірних будівель та системи водовідведення; видаленням або пошкодженням зелених насаджень; риттям траншей, закладанням фундаменту, зведенням огорож чи будь-яких інших споруд.

В обґрунтування заяви зазначила, що підставою її позову, зокрема, є здійснення приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з недотриманням законодавства, що призвело до порушення прав як землекористувача суміжної ділянки. ЇЇ права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 підтверджують додані до позовної заяви документи: Договір від 17.06.1959 р. № 1-1495 про надання її батькові ОСОБА_4 у безстрокове користування земельної ділянки для забудови індивідуального житлового будинку, укладений на підставі Рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих № 55 від 14.04.1959 р. про відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво (дод. 3 до позову); Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі, який свідчить про відкриття Дванадцятою ХДНК спадкової справи ОСОБА_4 № 87/2005 р. № 37158354 за її заявою про прийняття спадщини за заповітом (дод. 7 до позову); паспорт з відміткою про реєстрацію місця проживання (дод. 8 до позову). ОСОБА_2 є власником двох часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверд жується матеріалами справи і Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 11.07.2018 р. (Додаток 1) і 17.10.2019 р. (Додаток 2), а також Актом обстеження розміщення земельних ділянок ( АДРЕСА_3 ) від 20.02.2025 р. (дод. 16 до позову). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру № НВ-026 від 13.02.2026 р. (дод. 17 до позову) право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:035:0005 зареєстровано на підставі рішення Харківської міської ради від 19.12.2025 р. Невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим майбутнє рішення суду і звільнення самовільно зайнятої частини її ділянки, що змусить її ініціювати нові тривалі судові процеси. Розташування на спірній частині земельної ділянки належного їй нерухомого майна, а саме: інженерних споруд, навісу над автомобілем, воріт, паркану (30 м), системи водовідведення (15 м) та багаторічних зелених насаджень, свідчить, що накладення меж у кадастровому плані ОСОБА_2 є наслідком умисної фальсифікації, а не відображенням реальної ситуації.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану заяву, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із пунктом 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зазначено, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів: запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не с учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам та переконатися , щоіснує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, ця загроза має бути не ймовірною, а реальною,посилання заявника на те, що виконання рішення суду в подальшому може бути неможливим чи утрудненим має бути підтверджено належними доказами.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявник взагалі не наводить фактичних обставин та не надає доказів, з якими пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Заявник не наводить жодних належних обґрунтувань того, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у справі.

Отже, суд не може зробити висновку про наявність підстав, які б свідчили що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на зазначене суд не знаходить підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст.ст.149,150,153 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про скасування рішення міської ради, державної реєстрації земельної ділянки, права власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні майном - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя