Справа № 143/128/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Сича С.М.,

за участю секретаря Затоковенко Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» звернулось до суду із вказаним позовом.

Позов мотивований тим, що 26.01.2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку на надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-252853780.

Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 30596 грн. 63 коп., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.

Відповідачу наданий кредит у вказаній сумі на строк 72 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних.

Відповідач не виконав свої зобов`язання, припинив повертати кредитні кошти в строки, передбачені договором.

20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за Кредитним договором №014-RO-82-252853780, укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 34249 грн. 88 коп., із яких: 30315 грн. 35 коп. - сума заборгованості за кредитом; 3934 грн. 53 коп. - сума заборгованості за процентами.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за Кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.

Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором. Проте, станом на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звертається до суду з даною позовною заявою.

Посилаючись на наведені обставини, ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» просить стягнути із відповідача кредитну заборгованість в сумі 34249 грн. 88 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн. 00 коп. (а.с.1-3).

Ухвалою судді від 19.02.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 55,56).

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подала.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Так, судом встановлено, що 26.01.2024 року відповідачкою подано до АТ «Райффайзен Банк Аваль» Заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-252853780 (а.с.12, 15, 16).

Згідно із пунктами 2.6.5, 3.1.1, 3.1.2, 3.2, 3.3 Додатку до Заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-252853780 кредит надається для власних особистих потреб в розмірі 30000 грн. 00 коп., зокрема, для оплати клієнтом страхового платежу в розмірі 596 грн. 63 коп. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя»; строк кредиту 72 місяці; процентна ставка за користування кредитом 36 % річних; банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом (а.с.5-9).

В Додатку №1 до Заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-252853780 визначено Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с.10, 11).

Згідно з випискою по рахунку відповідачки ОСОБА_1 26.01.2024 року на її рахунок надійшли кредитні грошові кошти в сумі 30596 грн. 63 коп. (а.с. 18, 19).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором загальна заборгованість за цим договором станом на 23.09.2024 року становить 34249 грн. 88 коп., із яких: 30315 грн. 35 коп. - сума заборгованості за кредитом; 3934 грн. 53 коп. - сума заборгованості за процентами (а.с.20).

20.02.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за Кредитним договором №014-RO-82-252853780, укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 34249 грн. 88 коп., із яких: 30315 грн. 35 коп. - сума заборгованості за кредитом; 3934 грн. 53 коп. - сума заборгованості за процентами (а.с.21-32).

30.09.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на адресу відповідачки була направлена досудова вимога щодо добровільного погашення суми боргу (а.с.33-36), однак заборгованість відповідачем сплачена не була.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_2 , підписавши вказаний Кредитний договір, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати процентів, передбачених цим договором. Отже, між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачкою та перерахувало на особовий рахунок останньої кредитні кошти. В свою чергу всупереч умовам Кредитного договору відповідачка не виконала належним чином своїх зобов`язань.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК Українипервісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Із матеріалів справи випливає, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на підставі зазначеного вище Договору про відступлення права вимоги прейшли права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Згідно із ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Відповідачка не надала суду доказів виконання своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором ні на користь попереднього кредитора, ні на користь позивача, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростувала, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 3328 грн. 00 коп., який підлягає стягненню із відповідачки на його користь.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн. 00 коп., суд виходить із наступного.

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копію Договору №26/11/2025 про надання правничої допомоги від 26.11.2025 року , що укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» та Адвокатським бюро «Тітаренко Лігал Груп» (а.с.39-41); копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 06.01.2026 року (а.с.44); копію Замовлення №1707 до Договору №26/11/2025 про надання правничої допомоги (а.с.43); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/2971, виданого Титаренку В.В. (а.с.47); копію Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №2121184 від 30.01.2026 року, виданого Адвокатським бюро «Тітаренко Лігал Груп» (а.с.46); платіжну інструкцію від 06.01.2026 року про перерахування ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на рахунок Адвокатського бюро «Тітаренко Лігал Груп» 7500 грн. 00 коп. (а.с.45).

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Так, суд ураховує, що згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 06.01.2026 року на зустріч із клієнтом з наданням усних правових консультацій щодо правових наслідків невиконання боржником зобов`язань було витрачено 1 год. та вартість цієї послуги становить 1500 грн. 00 коп., на аналіз наданих клієнтом документів було витрачено 1 год. та вартість цієї послуги становить 1500 грн. 00 коп., на правовий аналіз нормативної бази та судової практики було витрачено 1 год. та вартість цієї послуги становить 1500 грн. 00 коп., на формування позиції позивача було витрачено 1 год. та вартість цієї послуги становить 1500 грн. 00 коп., на підготовку позовної заяви до суду було витрачено 1 год. та вартість цієї послуги становить 1500 грн. 00 коп.

На переконання суду, зазначені в цьому Акті виконаних робіт обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений час не співмірні їх вартості в сумі 7500 грн. 00 коп.

Так, аналіз наданих клієнтом документів, нормативної бази та судової практики, формування позиції позивача, а також підготовка позовної заяви до суду з додатками по суті є однією видовою послугою, а тому кожна із них не може мати окремого вартісного показника.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, ураховуючи складність справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи в контексті критерію реальності адвокатських витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» та стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. 00 коп. із розрахунку 2 години вартістю по 500 грн. 00 коп. за 1 годину.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі №205/5969/15-ц.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280 - 282, 351, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №014-RO-82-252853780 від 26.01.2024 року в розмірі 34249 (тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 88 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», , адреса: вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.03.2026 року.

Cуддя