Справа № 4-с/593/2/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"18" лютого 2026 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Ольшанській Н.Р.

за участі скаржника ОСОБА_1

представника скаржника адвоката Дарморіс О.М.

стягувача ОСОБА_2

представника ВДВС Кавуна Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна, на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дарморіс О.М. звернувся в Бережанський районний суд Тернопільської області зі скаргою на дії головного державного виконавця Перемишлянського ВДВС Кривуцької Г.М. Обґрунтовуючи вимоги, представник скаржника вказав, що незважаючи на те, що боржник самостійно за період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року сплачував кошти на утримання дитини, що підтверджується 11 квитанціями, проте державний виконавець ці платежі до уваги не взяв. Просив суд визнати дії головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Галини Михайлівни щодо відмови провести перерахунок заборгованості із сплати аліментів відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 у справі № 593/1257/20 неправомірними та зобов`язати провести перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 у справі № 593/1257/20 з врахуванням поданих ним квитанцій.

Перемишлянський ВДВС на адресу суду подав відзив, у якому зазначив, що дійсно 03 грудня 2025 року до державного виконавця звернувся боржник ОСОБА_1 із заявою про визнання коштів як сплату аліментів, які були сплачені не визначеному судом стягувачу, а іншій особі.

Представником боржника адвокатом Дарморіс Оксаною Маркіянівною представлено дублікати квитанцій Кінаша Михайла Васильовича про сплату коштів ОСОБА_4 , а не стягувачу ОСОБА_3 , з вимогою визнати їх як сплату аліментів.

Державний виконавець повідомив боржнику про те, що сплата таких коштів, як аліменти, не стягувачу, а іншим особам може бути лише за відповідним рішенням суду.

Стягувач - це особа фізична чи юридична, яка має право вимагати від боржника певних підтверджених виконавчим документом дій та коштів. Це сторона виконавчого провадження, право якої визнано рішенням суду та реалізується здійсненням на її користь виконанням.

Згідно частини 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вважає, що державний виконавець не є стороною суперечки між стягувачем і боржником. Метою та обов`язком державного виконавця є неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду.

Державний виконавець - це посадовець, представник влади, уповноважений державою примусово виконувати судові рішення та рішення інших органів щодо стягнення боргів, аліментів тощо, діючи від імені держави та в межах Закону, зокрема «Про виконавче провадження», для виконання рішень, діючи в інтересах стягувача.

Зазначив, що Державний виконавець не може бути відповідачем у даному випадку, так як здійснює дії виключно у спосіб, визначений судовим рішенням, згідно якого стягувачем визначено ОСОБА_3 . Державний виконавець не має повноважень змінювати судове рішення самостійно, а спірні питання сторін вирішуються виключно судом.

Тому спір може відбуватись виключно між стягувачем та боржником.

У поданому суду відзиві ВДВС зазначив, що якщо суд визнає спірні кошти, як сплату аліментів, державний виконавець на підставі ухвали суду зарахує їх, як аліменти.

Вважає, що жодних неправомірних дій, які суперечили б вимогам Закону, державним виконавцем не вчинялось.

Боржник вправі подати заяву про заміну сторони виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, якщо вважає, що кошти мають сплачуватись не ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 , або про визнання спірних коштів як сплату аліментів.

Державний виконавець Перемишлянського ВДВС Кривуцька Г.М. у судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. У заяві зазначила, що виконавець діє виключно в межах повноважень, а питання зарахування коштів, сплачених поза межами виконавчого провадження, є предметом спору, який має вирішити суд. Також вказала, що при наявності відповідного судового рішення, суми за наданими квитанціями будуть зараховані до розрахунку.

Будучи присутньою в судовому засіданні, стягувач ОСОБА_2 суду повідомила, що дійсно ОСОБА_1 відкрив їх сину ОСОБА_4 рахунок та щомісяця з грудня 2024 року по жовтень 2025 року пересилав на цей рахунок гроші. І хоч ці гроші не були направлені на її рахунок, як стягувача по аліментах та син витратив зазначені кошти на свої дрібні витрати, однак вона знала про ці гроші та не заперечує, щоб цих одинадцять платежів згідно поданих ним квитанцій були зараховані до грошей, які були сплачені ним як борг по аліментних зобов`язаннях, які визначив суд по винесеному ним судовому наказу.

Під час розгляду скарги по суті представник скаржника адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна повідомила суд, що хоч вона у поданій скарзі просила суд визнати дії головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Галини Михайлівни щодо відмови провести перерахунок заборгованості із сплати аліментів відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 у справі № 593/1257/20, - неправомірними та просила зобов`язати головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцьку Галину Михайлівну провести перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням поданих ними квитанцій, однак вона, ознайомившись із матеріалами справи, поданими відзивом та долученими до справи додатковими письмовими поясненями відділу ДВС та позицією стягувача, повідомила суд про те, що вона від імені скаржника бажає уточнити заявлені вимоги та просить суд лише зобов`язати державного виконавця із врахуванням зазначених платежів зробити перерахунок боргу ОСОБА_1 так як проти цього не заперечує і стягувач.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 змінені вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Будучи присутнім в судовому засіданні представник Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кавун Б.М. повідомив суд про те, що якщо скаржник змінив свої вимоги та погодився із тим, що дії головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Галини Михайлівни у відмові про здійснення перерахунку були правомірними, оскільки ці гроші сплачувалися боржником не на рахунок стягувача, тобто сторони виконавчого провадження, а тому не було підстав здійснювати такий перерахунок, а так як у судовому засіданні стягувач визнала, що ці гроші сплачувалися її неповнолітньому сину та вона не заперечує проти їх зарахування до грошей, як сплату аліментів, тому він також не має заперечень проти здійснення перерахунку вказаного боргу.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов до висновку, що змінені вимоги слід задоволити, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України та ст. 71 Закону «Про виконавче провадження», виконавець обчислює заборгованість, проте у разі виникнення спору щодо розміру цієї заборгованості, такий спір вирішується судом.

Судом встановлено, що судовим наказом № 593/1257/20, постановленим 11 січня 2021року Бережанським районним судом Тернопільської області зобов`язано ОСОБА_1 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 самостійно у добровільному порядку у період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року сплачував аліменти, які призначив йому суд шляхом перерахування вказаних коштів на картковий рахунок їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується долученими ним квитанціями:

-№ 3625-5493-2408-9377 від 4.12.2024 року в сумі 2156,00 грн,

-№ P24AD0509 від 09.01.2025 в сумі 1600,00 грн.,

- № 3704-5412-5776-3837 від 21.02.2025 в сумі 1470,00 грн.,

-№ 3735-3434-9365-7104 від 24.03.2025року в сумі 1568,00 грн.,

-№ 3750-3605-9748-5620 від 08.04.2025 в сумі 1666,00 грн.,

-№ 3781-3284-8166-0811 від 09.05.2025 в сумі 1568,00 грн.,

- № 3812-3529-3977-1527 від 09.06.2025 року в сумі 1519,00 грн.,

-№ 3843-3424-5695-2002 від 10.07.2025 в сумі 1519,00 грн.,

-№ 3872-3744-4164-3244 від 08.08.2025 в сумі 1960,00 грн.,

-№ 3904-2967-8114-6439 від 9.09.2025 року в сумі 1519,00 грн.,

-№ 3934-3232-7860-0982 від 09.10.2025 в сумі 1470,00 грн..

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 у добровільному порядку щомісячно у період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року сплачував аліменти, однак 25 вересня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Перемишлянського ВДВС по місцю реєстрації боржника про прийняття до виконання судового наказу № 593/1257/20, постановленого 11 січня 2021року Бережанським районним судом Тернопільської області.

На підставі поданої заяви 6 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Перемишлянського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Г.М. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження ВП №79271827.

Крім вказаного, 21 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Перемишлянського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцькою Г.М. для проведення виконання по вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано роботодавця боржника, а саме: Бережанське міське комунальне підприємство ''Добробут'':

- здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 70% доходу щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яку рахувати з 1 травня 2025року та вирати, пов`язані з організацією та проведенням вконавчих дій в сумі 600грн.

-аліменти щомісяця нараховувати в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/.

27 листопада 2025 року адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна в інтересах боржника ОСОБА_1 звернулася в Перемишлянський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою щодо перерахунку його заборгованості із сплати аліментів відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 у справі № 593/1257/20 з урахування здійснених ним платежів стягувачу ще до відкриття виконавчого провадження № 79271827, однак листом № 21021 ВДВС від 10 грудня 2025 року було повідомлено, що виконавчим документом чітко визначено стягувача ОСОБА_5 і державним виконавцем здійснюється розрахунок заборгованості по аліментах виключно у спосіб, визначений судовим рішенням.

Згідно представленого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Кривуцькою Г.М., за ОСОБА_1 станом на 05.12.2025 року за період: з грудня 2020 року по грудень 2025 року значиться заборгованість у розмірі 68 774,98 грн. без врахування здійснених ним добровільних платежів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 645/5637/15-ц).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини восьмої ст.71 Закону України '' Про виконавче провадження'' спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) сформулювала правовий висновок, згідно з яким, оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства. У цій справі спір вирішувався саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів, з чим погодилася Велика Палата Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду також розглядав це питання і виснував, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця (постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 401/3734/16-ц; від 22 квітня 2020 року у справі № 523/7815/18; від 15 липня 2020 року у справі № 645/5637/15-ц; від 12 листопада 2018 року у справі № 465/926/06; від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 569/1662/18; від 09 грудня 2020 року у справі № 727/12304/19; від 01 жовтня 2020 року у справі № 344/17895/19; від 17 березня 2021 року у справі № 2-3619-2007).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 401/4103/14-ц (№ в ЄДРСР 106660094)).

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

У вказаній категорії справ стягувач (боржник) вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`явити позов на загальних підставах (постанова від 16 лютого 2022 року у справі № 308/263/20).

Отже, питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. У передбачених у частині четвертій названої статті випадках, виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Тобто саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Питання судового контролю за виконанням судового рішення визначено розділом V11 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема ст.ст.447-453 ЦПК України.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

І хоч частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), однак судом при розгляді вказаної скарги було встановлено, що грошові кошти, які ОСОБА_1 в період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року сплачував як аліменти, перераховувалися ним не на рахунок стягувача ОСОБА_5 , а на картковий рахунок їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто фактично сплачувалися особі, яка не є стягувачем, а тому державним виконавцем правомірно було відмовлено йому у врахуванні вказаних коштів до сплачених ним аліментів, а поскільки в судовому засіданні стягувачка ОСОБА_2 визнала той факт та повідомила суд про те, що ОСОБА_1 відкрив їх сину ОСОБА_4 рахунок та дійсно самостійно щомісяця в період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року пересилав на цей рахунок гроші. І хоч ці гроші не були направлені на її рахунок, як стягувача по аліментах та їх неповнолітній син витрачав зазначені кошти на свої дрібні витрати, однак вона знала про ці гроші та не заперечує, щоб цих одинадцять платежів згідно поданих ним квитанцій були зараховані до грошей, які були сплачені ним як борг по аліментних зобов`язаннях.

А так як під час розгляду скарги по суті представник скаржника адвокат Дарморіс О.М., враховуючи вищевказане, змінила подані вимоги та просила не визнавати дії головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Галини Михайлівни щодо відмови провести перерахунок заборгованості із сплати аліментів відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021року у справі № 593/1257/20 - неправомірними так як вона і скаржник, чиї інтереси вона представляє, відмовляються від вказаних вимог та просять лише зобов`язати головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби провести перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із врахуванням поданих ним квитанцій, так як вказаний факт визнаний в судовому засіданні самою стягувачкою ОСОБА_2 , яка не заперечувала проти зарахування вказаних коштів в рахунок аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

А поскільки в судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 визнала, що одинадцять платежів, які ОСОБА_1 в період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року сплачувалися на рахунок їх сина ОСОБА_4 , слід зарахувати до сплачених аліментів, а тому змінені вимоги ОСОБА_1 слід задоволити та зобов`язати державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби здійснити перерахунок його боргу із врахуванням вказаних платежів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження'', ст. ст. 447- 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Змінені вимоги задоволити.

Зобов`язати головного державного виконавця Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцьку Галину Михайлівну провести перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до судового наказу Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021року у справі № 593/1257/20 з врахуванням платежів, здійснених боржником самостійно на рахунок неповнолітнього сина стягувача ОСОБА_4 за період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року, згідно квитанцій :

- № 3625-5493-2408-9377 від 4.12.2024 року в сумі 2156,00 грн.,

- № P24AD0509 від 09.01.2025 в сумі 1600,00 грн.,

- № 3704-5412-5776-3837 від 21.02.2025 в сумі 1470,00 грн.,

- № 3735-3434-9365-7104 від 24.03.2025року в сумі 1568,00 грн.,

- № 3750-3605-9748-5620 від 08.04.2025 в сумі 1666,00 грн.,

- № 3781-3284-8166-0811 від 09.05.2025 в сумі 1568,00 грн.,

- № 3812-3529-3977-1527 від 09.06.2025 року в сумі 1519,00 грн.,

- № 3843-3424-5695-2002 від 10.07.2025 в сумі 1519,00 грн.,

- № 3872-3744-4164-3244 від 08.08.2025 в сумі 1960,00 грн.,

- № 3904-2967-8114-6439 від 9.09.2025 року в сумі 1519,00 грн.,

- № 3934-3232-7860-0982 від 09.10.2025 в сумі 1470,00 грн..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.