Справа № 646/6174/24
№ провадження 6/646/145/2026
У Х В А Л А

20 березня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря судових засідань Скриннік А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Докійчук Тетяни Вікторівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності, на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у рамках цивільної справи №646/6174/24 за позовною заявою ТОВ «ФК ФОРІНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Докійчук Тетяни Вікторівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності, на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у рамках цивільної справи №646/6174/24 за позовною заявою ТОВ «ФК ФОРІНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просила суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на земельну ділянку з кадастровимномером :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та проводити розгляд подання без участі приватного виконавця.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначила, що на її примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 78414633 з примусового виконання виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова № 646/6174/24 від 10.04.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»:- заборгованості у загальній сумі 247 897,55 грн, яка складається з 3% річних у розмірі 72 328,42 грн та інфляційних втрат у розмірі 175 569,13 грн;- витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 718,47 грн.

19.06.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у справі, яку було направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням про вручення, водночас поштове відправлення № 764 повернулося з відміткою АТ «УКРПОШТА» - «за закінченням терміну зберігання».

Приватний виконавець зазначила, що після відкриття виконавчого провадження було проведено комплекс виконавчих дій, направлених на перевірку майнового стану боржника та виявлення майна, за рахунок якого можна б було забезпечити виконання вимог за виконавчим документом. В результаті вчинених виконавчих дій встановлено, що на підставі відповіді ДПС України у боржника відсутні відкритих рахунків як фізичної особи-підприємця.

20.06.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 20.06.2025, яку направлено для виконання зазначеній банківській установі. Також встановлено, що боржник пенсію не отримує, інші джерела доходів відсутні. За боржником зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 21070, 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , водночас у зв`язку з відсутністю інформації про місцезнаходження зазначеного транспортного засобу, винесено постанову про розшук майна боржника від 28.11.2025 ВП № 78414633, яку направлено на виконання уповноваженим органам Національної поліції України. Станом на день звернення з поданням транспортний засіб залишається не розшуканим, боржником його місцезнаходження не повідомлено та добровільно для опису та арешту не надано. Також встановлено, що у боржника відсутнє зареєстроване за ним на праві власності нерухоме майно. Отже, в результаті вжитих приватним виконавцем заходів під час здійснення примусового виконання судового рішення встановлено недостатність коштів та відсутність нерухомого, рухомого та іншого майна за рахунок якого можливо було б задовільнити в повному обсязі вимоги кредитора за виконавчим документом. Водночас, в ході примусового виконання виконавчого документа було встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «ФОРІНТ» у заставу. У зв`язку з цим, 28.11.2025 до Харківського обласного державного нотаріального архіву направлено вимогу приватного виконавця № 2397 щодо надання копії договору купівлі-продажу від 05.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., за реєстровим № 4267, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Листом завідувача Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Юлії № 2595/51-15 від 16.12.2025 відмовлено у наданні копії зазначеного договору. Водночас у відповіді підтверджено, що дійсно згідно договору купівлі продажу від 05.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., за реєстровим № 4267 ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, яка розташована: АДРЕСА_1 . Разом з тим, боржником не вчинено жодних дій щодо проведення державної реєстрації належного йому на праві власності нерухомого майна. Зокрема, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку. Більше того, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на день звернення до суду з цим поданням власником вказаного майна значиться ОСОБА_2 . У зв`язку з вищевикладеним, приватний виконавець був змушений звернутися до суду з даним поданням.

Судове засідання у відповідність до ч. 11 ст. 440 ЦПК України проведено без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши подання приватного виконавця, а також матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 440 ЦПК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Докійчук Т.В. знаходиться виконавче провадження №78414633 з примусового виконання виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова № 646/6174/24 від 10.04.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»:- заборгованості у загальній сумі 247 897,55 грн, яка складається з 3% річних у розмірі 72 328,42 грн та інфляційних втрат у розмірі 175 569,13 грн;- витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 718,47 грн.

19.06.2025 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78414633, яку було направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням про вручення, водночас поштове відправлення № 764 повернулося з відміткою АТ «УКРПОШТА» - «за закінченням терміну зберігання».

20.06.2025 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку було направлено на виконання до АТ КБ «Приватбанк»

У рамках виконавчого провадження приватним виконавцем направлені запити:

- до ДПС України, згідно з відповіддю №314802122 від 18.02.2026 встановлено відсутність відкритих рахунків на ім`я боржника як фізичної особи-підприємця;

- до ДПС України та ПФ України, згідно з відповідями №314801828 та №314801808 від 18.02.2026 встановлено, що у боржника пенсія та інші джерела доходів відсутні;

- до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, згідно з відповіддю встановлено, що боржник не є власником пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств;

- до МВС України, згідно з відповіддю №275698241 від 20.06.2025 встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 21070, 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . У зв`язку з відсутністю інформації про місцезнаходження зазначеного транспортного засобу, винесено постанову про розшук майна боржника від 28.11.2025 ВП № 78414633, яку направлено на виконання уповноваженим органам Національної поліції України.

Згідно з Інформацією від 19.02.2026 № 464895419 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :05:030:0060 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0956 га, вбачається наявність запису про іпотеку, за яким іпотекодержатель ТОВ «ФК «ФорінТ», іпотекодавець ОСОБА_1 . Між тим, за інформацією розділу «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» відомості відсутні.

Згідно з відповіддю ДСУ з питань геодезії, картографії та кадастру від 19.02.2026, земельна ділянка, кадастровий номер :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, місцерозташування: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

У відповідь на вимогу приватного виконавця, адресовану Харківському обласному державному нотаріального архіву надати копію договору купівлі-продажу від 05.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., за реєстровим № 4267, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , листом завідувача Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Юлії № 2595/51-15 від 16.12.2025 відмовлено у наданні копії зазначеного договору. Водночас у відповіді підтверджено, що згідно з договором купівлі-продажу від 05.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., за реєстровим № 4267 ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, яка розташована: АДРЕСА_1 .

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстровано у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з частиною десятою статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав (стаття 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до вказаного Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021року у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) зазначено:

«якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Суперечність між одночасно чинними нормами частини третьої статті 3 Закону № 1952-IV (у редакції Закону № 1878-VI) та частини четвертої статті 334 ЦК України (у редакції, чинній до 01 січня 2013року) слід вирішувати на користь норми ЦК України: до 01 січня 2013року право власності в набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами частини четвертої статті 334 цього Кодексу з моменту державної реєстрації такого договору як правочину.

Особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності».

Тож, за таких обставин оскільки у державних реєстрах відсутня інформація щодо реєстрації за боржником нерухомого майна, вказане унеможливлює для приватного виконавця реалізацію майна у рамках виконавчого провадження в загальному порядку.

Враховуючи те, що приватним виконавцем доведено належним чином, що на теперішній час існує заборгованість боржника ОСОБА_1 , рішення Червонозаводського (нині Основ`янського) районного суду м. Харкова від 27.01.2025 не виконано суду, оскільки боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, суд вважає необхідним надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Докійчук Т.В.на звернення стягнення на земельну ділянку з кадастровимномером :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належить боржнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Докійчук Тетяни Вікторівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності, на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у рамках цивільної справи №646/6174/24 за позовною заявою ТОВ «ФК ФОРІНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Звернути стягнення на земельну ділянку з кадастровимномером :05:030:0060, загальною площею 0,0956 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належить боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільно - процесуальним Кодексом України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя А.О. Шиховцова