Справа №751/9035/25
Провадження №2/751/147/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до

ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення суду в справі № 751/2031/23 сплачує аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається, на користь

ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно. На даний час у нього немає можливості сплачувати аліменти, так як змінилися сімейні обставини, втратив роботу, знизився дохід, а також у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась дитина ОСОБА_4 та на його утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також сплачує аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Звільнений з роботи, у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, та отримує дохід тільки з пенсії по інвалідності. Під час захисту Батьківщини отримав тяжкі поранення та майже рік перебував на лікуванні і досі лікується. Його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади оголошення про виклик до суду, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, відзиву на позовну заяву не подавала.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови Чернігівського апеляційного суду від

11 жовтня 2023 року в справі № 751/2031/23 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2023 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 березня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до серпня 2026 року, але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 4-7).

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , зареєстрований 18 травня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 423 (а.с. 10).

Від вказаного шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8, 9).

Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 березня 2013 року в справі № 750/1181/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуються аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) (а.с. 11).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 22 жовтня

2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з січня 2025 по серпень 2025 відсутня (а.с. 12).

Відповідно до довідки про доходи № 4924 1295 0693 2930 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2025 року складає 76 917 гривень 08 копійок (а.с. 15).

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 липня 2024 року № 7093 ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 16).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 792276 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 18 квітня 2024 року, у зв`язку з травмою пов`язаною із захистом Батьківщини (а.с. 3 на звороті).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи та має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 3).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ст. 198 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ті обставини, що у нього змінилися сімейні обставини, а саме народилась ще одна дитина, погіршився стан здоров`я, у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності та втратою роботи знизився дохід.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2024 року в справі

№ 688/4308/23 зазначив, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

У своїх рішеннях Верховний Суд наголошує, що навіть, якщо батько або мати є інвалідами ІІ або ІІІ групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставною для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Крім того, довідка з Пенсійного фонду України про отримання пенсії з інвалідності сама по собі не є підтвердженням того, у відповідача це єдине джерело доходів (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 760/17457/16-ц).

Позивач є особою працездатною, доказів про те що він не може працювати суду не надано.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів у вигляді пред`явлення позову про припинення стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки

ОСОБА_3 за судовим рішенням, який не відповідає та не передбачений положеннями ст. 16 ЦК України, оскільки при наявності наведених ним підстав та обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану як платника аліментів він вправі звернутися до суду з позовом про зміну встановленого розміру аліментів або звільнення його від їх сплати, а не з вимогами про припинення їх стягнення, зважаючи також на те, що положення статтей 188, 273 СК України не містять такої підстави для звільнення від сплати аліментів, як і положення статтей 267-271 СК України.

Із наведених підстав, зважаючи на межі заявлених позовних вимог, позовна заява про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину не підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , (адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Р.М. Топіха