Справа № 191/1234/26
Провадження № 2-н/191/75/26
У Х В А Л А

іменем України

06 березня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О., розглянувши заяву Державного міжрегіонального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості з оплати централізованого водопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2026 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заяваДержавного міжрегіонального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості з оплати централізованого водопостачання за період з 01.10.2019 року по 30.11.2025 року у сумі 29140 грн. 23 коп. та судового збору в сумі 266,24 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Із заяви та доданих до неї документів, вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованості за послуги водопостачання за період з 01.10.2019 року по 30.11.2025 року у сумі 29140 грн. 23 коп.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Так з поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач зазначає період виникнення боргу з 01.10.2019 року по 30.11.2025 року

З вимогою до суду звернувся 23.02.2026 року. Таким чином заявник звернувся з вимогою простягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за послуги водопостачання за період за межами встановленої законом позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише у порядку позовного провадження за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності.

Наведені обставини вказують на наявність спору про право.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З поданої суду заяви і долучених до неї документів вбачається наявність обставин, що за правилами п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст.165,166,167,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного міжрегіонального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості з оплати централізованого водопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя О. О. Порошина