Справа № 215/6103/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

за участю секретаря судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

21.07.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності, в якій просить встановити факт свого спільного проживання разом із спадкодавцем, батьком, ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із спадкодавцем, матір`ю, ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також просить визнати за ним право власності на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з прийняттям спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.11.2025 через канцелярію суду представник позивача подала змінену позовну, в якій вказала що власниками домоволодіння АДРЕСА_1 були батьки позивача, які впродовж всього життя проживали у цьому збудованому ними будинку. Також разом з батьками проживав і був зареєстрований позивач зі своєю дружиною ОСОБА_5 та дітьми. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина на частину будинку, проте ні мати позивача ні він сам не звертались із заявами про прийняття спадщини, оскільки проживали разом та були зареєстровані. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_4 та після її смерті відкрилася спадщина на частину вказаного домоволодіння, проте в шестимісячний строк позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся 19.05.2025 із заявою про прийняття спадщини проте державний нотаріус Деркач Я.М. відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і відсутні докази на підтвердження фактичного проживання з матір`ю та матері з батьком на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду для встановлення певного юридичного факту. Таким чином представник вказує, що метою встановлення певних юридичних фактів для подальшого вчинення дій для прийняття спадщини.

Крім того вказує, що до матеріалів справи додає акт про пожежу в будинку від 02.02.2019, згідно якого згоріло все майно і майже більша половина документів. Зокрема і домова книга, яка раніше використовувалася для обліку громадян, зареєстрованих у будинку. Зазначає, що позивачу вдалось врятувати реєстраційне посвідчення про право власності на будинок, але воно є частково обгорілим. На підтвердження реєстрації будинку позивач звертався до КП «КРБТІ» з проханням надати архівної довідки, але було відмовлено. Дані про реєстрацію місця проживання позивача та його батьків у відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб у Тернівському районі також відсутні. Зазначає, що у спадковому будинку залишались проживати позивач та його мати, яка була людиною похилого віку, потребувала догляду. На даний час будинок АДРЕСА_1 для життя майже не придатний, оскільки фактично більша частина його зруйнована.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Мельник Л.Г. не з`явилися, представник через канцелярію суду надала заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить проводити розгляд справи за їх з позивачем відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, 02.09.2025 надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримує. Просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 19.09.2025, за правилами загального позовного провадження., витребувано інформацію.

25.11.2025 ухвалою суду прийнято змінену позовну заяву представника позивача, продовжено строк проведення підготовчого засідання та відкладено розгляд справи на 10-00 год. 14.01.2026.

Ухвалою суду від 14.01.2026 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 03.02.2026.

13.02.2026 постановлено ухвалу суду, якою залучено в якості третьої особи ОСОБА_2 та відкладено розгляд справи на 09-00 год. 20.02.2026.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору про надання в довгострокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 16.01.1956 виданого Виконкомом Жовтневої Ради депутатів трудівників Відділом комунального господарства виконкому, ОСОБА_3 відведено земельну ділянку на праві безстрокового користування за адресою: АДРЕСА_2 , площею 600 кв.м. На земельній ділянці зобов`язався побудувати одноповерховий будинок площею 29,6 кв.м, з кількістю кімнат 2, на відстані 3 м від червоної лінії будівництва (а.с. 15-16).

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 26.07.1960 року виданого начальником бюро технічної інвентаризації, КРБТІ посвідчує, що ціле домоволодіння АДРЕСА_3 зареєстроване за ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору і записано в реєстраційній книзі №77 ст. №20 запис №18157 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.09.2020 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.10.2019 (а.с. 13).

27.09.1986 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 01.12.1987(а.с. 25), який 02.10.2019 було розірвано, що підтверджується рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу по справі №2-3371/2009 (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 18.10.2024 (а.с. 27).

До матеріалів справи додано позивачем акт про пожежу від 08.02.2019, складеного комісією у складі інспектора ДПРЧ «16 ДПРЗ-3 ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області лейтенанта служби ЦЗ Тишика Є.С., згідно якого 08.02.2019 о 04-45 год. Виникла пожежа за адресою АДРЕСА_1 , власником зі слів є ОСОБА_1 , 1962 р.н. Місце виникнення пожежі: в середині будинку. Пожежею знищено: паспорт, ІНН, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, трудова книжка, свідоцтво про смерть батьків, військовий квиток, водійське посвідчення категорії А і ОСОБА_8 . Пожежею пошкоджено дах, дерев`яні конструкції будинку (а.с. 18).

Також, до матеріалів справи позивачем додано світлини, на яких зафіксовано наслідки пожежі за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 28-30).

Згідно відповіді начальника відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Тернівському районі Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 20.01.2025, за адресою: АДРЕСА_1 до виконкому Тернівської районної у місті ради, а в подальшому до департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради архівна картотека не передавалась. Станом на 20.01.2025 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованим чи зняти не значиться (а.с. 21).

На ухвалу суду КП «КРБТІ» ДОР 02.10.2025 надано архівну справу на будинок АДРЕСА_3 , якому при зміні нумерації було присвоєно номер 61 по вулиці, яка на даний період часу має назву «Олексіївська» (а.с. 78-112).

Постановою від 19.05.2025, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що було пропущено 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того заявником не надано доказів прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано звернутися до суду (а.с. 20).

Згідно доданого акту від 13.07.2025, підписано мешканцями будинку АДРЕСА_5 , та затвердженого головою квартального комітету №10 виконавчого комітету Тернівської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 проживала родина ОСОБА_7 : батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 в будинку продовжувала проживати дружина та сім`я сина, які дбали та доглядали за будинком та господарством. В кінці 2009 року подружжя ОСОБА_7 розійшлися і невістка з дітьми виїхала з будинку, а ОСОБА_10 залишився жити з матір`ю, яка на той час була людиною похилого віку, хворіла, практично не ходила і тому син повністю взяв на себе її утримання і забезпечення, піклувався і турбувався про матір до дня її смерті. ОСОБА_1 продовжував жити в будинку до до того, як сталася пожежа, а потім переселився жити до будинку АДРЕСА_6 для життя майже не придатний, оскілька більша його частина зруйнована (а.с. 24).

На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я. 10.10.2025 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 21.01.2025 року з заявою на видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по спадковій справі, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Шостої криворізької нотаріальної контори звернулась онука померлої ОСОБА_2 ; 19.05.2025 року з заявою на видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по спадковій справі, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Шостої криворізької нотаріальної контори звернувся син померлої - ОСОБА_1 . Також 19.05.2025 року з заявою до що до суду з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, отриманою 24.01.2025 року, до суду не зверталась і звертатись не буде звернулась онука померлої ОСОБА_2 . Заповіти від імені ОСОБА_4 Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувались (а.с. 116).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.09.2020 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.10.2019 (а.с. 13).

Також, на підтвердження того факту, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із батьками, які померли, а також і на час відкриття спадщини надано акт (а.с. 24).

Згідно до вимог чч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В той же час, на запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я. 10.10.2025 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 21.01.2025 року з заявою на видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по спадковій справі, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Шостої криворізької нотаріальної контори звернулась онука померлої ОСОБА_2 ; 19.05.2025 року з заявою на видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по спадковій справі, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Шостої криворізької нотаріальної контори звернувся син померлої - ОСОБА_1 . Також 19.05.2025 року з заявою до що до суду з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, отриманою 24.01.2025 року, до суду не зверталась і звертатись не буде звернулась онука померлої ОСОБА_2 . Заповіти від імені ОСОБА_4 Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувались (а.с. 116).

Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що третя особа ОСОБА_2 є онукою спадкодавців та згідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємицею п`ятої черги за законом, яка через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Оскільки факт проживання за життя ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджуються належними і допустимими доказами доданими до матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями, залежить виникнення у позивача права на оформлення спадщини, тому суд вважає необхідним заяву задовольнити, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Щодо визнання права власності суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції ВС, висловленої у Постанові від 25.03.2020 по справі № 305/235/17 - під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що постановою від 19.05.2025, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що було пропущено 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того заявником не надано доказів прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано звернутися до суду (а.с. 20).

Крім того, позивачем до матеріалів справи додано акт про пожежу від 08.02.2019, складеного комісією у складі інспектора ДПРЧ «16 ДПРЗ-3 ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області лейтенанта служби ЦЗ Тишика Є.С., згідно якого 08.02.2019 о 04-45 год. Виникла пожежа за адресою АДРЕСА_1 , власником зі слів є ОСОБА_1 , 1962 р.н. Місце виникнення пожежі: в середині будинку. Пожежею знищено: паспорт, ІНН, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, трудова книжка, свідоцтво про смерть батьків, військовий квиток, водійське посвідчення категорії А і ОСОБА_8 . Пожежею пошкоджено дах, дерев`яні конструкції будинку (а.с. 18).

Також, до матеріалів справи позивачем додано світлини, на яких зафіксовано наслідки пожежі за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 28-30).

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, у зв`язку із знищенням правовстановлюючого документа, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, належність домоволодіння на праві власності спадкодавцю підтверджується належними доказами, доданими до матеріалів справи, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1220, 1216, 1218-1223, 1268-1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 200, 206, 263, 265, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: літня кухня Б, погріб В, вбиральня Г, гараж Д, сарай Е, Ж, З, водоколонку І, замощення ІІ, огорожа 1, 2, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 лютого 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Антона Ігнатченка, 1А, .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7

Суддя: