Справа №534/2851/25
Провадження №2/534/1175/25
17 березня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Комарової Д.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Калініної А.І.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія, товариства з обмеженою відповідальністю Він Фінанс, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства Національні інформаційні системи про припинення обтяження рухомого майна та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження транспортного засобу,
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.04.2018 року позивач придбав у власність транспортний засіб марки Chevrolet Aveo, 2007 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 05.04.2018. Після чого в ТСЦ МВС № 5341 Полтавської області проведено реєстраційну дію та видано позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
У позовній заяві зазначено, що автомобіль був придбаний офіційно та пройшов перевірку на наявність обтяжень та арештів. Станом на момент придбання в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна була відсутня будь-яка інформація про приватне обтяження щодо транспортного засобу.
Позивач вирішив розпорядитися своїм майном, проте виявив, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься заборона на відчуження.
Позивач зазначає, що з 05.04.2018 року не укладав жодних договорів застави щодо свого транспортного засобу і є добросовісним набувачем.
Відповідно до законодавства застава зберігає силу для нового власника лише за умови реєстрації обтяження до відчуження боржником. На момент придбання транспортного засобу 05.04.2018 відомостей про обтяження не було, що підтверджує реєстрація в сервісному центрі МВС.
Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
На адресу суду 17.03.2026 надійшла заява представника позивача про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, а саме оновленого витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна для підтвердження наявності обтяження на момент розгляду справи. Суд долучив зазначений доказ до матеріалів справи.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились.
Позивач та його представник звернувся до суду з клопотанням, в якому просять розгляд справи провести у їхню відсутність, а також просять позовні вимоги задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому законом порядку, до суду не з`явилися, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надали, клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності та відзиву на позов не надходило.
Третя особа, будучи повідомленою у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило.
У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачами, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 17.03.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.
Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 05.04.2018 року позивач придбав транспортний засіб Chevrolet Aveo, VIN: НОМЕР_5 , 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 05.04.2018 року.
Після чого у ТСЦ МВС № 5341 проведено реєстраційну дію та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Позивач вирішив розпорядитися належним йому на праві власності транспортним засобом, проте отримав відмову у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заборони на відчуження.
Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 99127873 від 08.09.2025 та оновленого витягу № 102045914 від 17.03.2026 наявне актуальне обтяження - застава рухомого майна вказаного вище транспортного засобу, яке зареєстроване 26.02.2025 року, тобто майже через сім років після того, як позивач придбав транспортний засіб, за № 31813427 реєстратором Цілепою Євгеном Миколайовичем регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область.
Підставою обтяження зазначено договір застави транспортного засобу, серія та номер 2332 від 16.10.2007 року. Об`єктом обтяження зазначено транспортний засіб Chevrolet Aveo, VIN: НОМЕР_5 , 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, боржник - ОСОБА_3 .
Згідно відповіді сервісного центру МВС підтверджено відсутність обтяжень на момент реєстрації права власності позивача на вказаний транспортний засіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном.
У силу ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина 1 ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями ст.3 Закону України «Про заставу» визначено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України.
Згідно вимог ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Частиною 2 ст. 586 ЦК України передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Як передбачено ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч.1-2 ст. 12 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Матеріалами справи підтверджено, що на момент набуття позивачем у власність автомобіля 05.04.2018 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження.
Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830, зокрема, п.п.24-26 розділу «Державна реєстрація відомостей про припинення обтяження» визначено наступне: «Відомості про припинення обтяження реєструються на підставі судового рішення або заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. У разі проведення державної реєстрації публічного обтяження, строк дії якого обмежено законом, та внесення до Реєстру інформації про відповідний строк відомості про припинення обтяження реєструються програмними засобами Реєстру після закінчення такого строку, який обраховується з дати державної реєстрації публічного обтяження.
На підставі судового рішення або заяви про припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження. У разі коли на підставі судового рішення припинено обтяження на індивідуально визначене рухоме майно, відомості про яке містяться в записі про обтяження рухомого майна, що містить відомості про декілька об`єктів рухомого майна, припинення обтяження здійснюється реєстратором шляхом внесення змін до відповідного запису в Реєстрі, а саме - виключення відомостей із запису про відповідне індивідуальне визначене рухоме майно, щодо якого припинено обтяження.
Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви до розгляду реєстратором, а у разі звернення боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, або надходження судового рішення до електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, - протягом п`яти робочих днів з дня відповідного звернення або надходження, але не раніше дня набрання таким рішенням законної сили.
Відомості про припинення обтяження на підставі судового рішення можуть бути зареєстровані також за зверненням боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, або самостійно реєстратором у зв`язку з отриманням судового рішення в своєму електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження».
Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи що автомобіль позивачем придбаний без обтяжень, які зареєстровані значно пізніше, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього як власника та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню ним майнових прав.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133-137, 141, 227, 280-282, 284-285, 273, 352 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 391, 593, 598, 596 ЦК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Законом України «Про заставу», суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», третя особа Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про припинення приватного обтяження та вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна - задовольнити.
Припинити приватне обтяження № 31813427 у вигляді заборони відчуження транспортного засобу автомобіля марки Chevrolet Aveo, VIN: НОМЕР_5 , чорного кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 (раніше НОМЕР_1 ), накладеного 26.02.2025 року та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 26.02.2025 року за № 31813427 в частині об`єкта обтяження: автомобіля марки Chevrolet Aveo, VIN: НОМЕР_5 , чорного кольору, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, м. Київ, 04112;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, м. Київ, 04112;

Третя особа: Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», , вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053.

Суддя Д.Ю. Комарова