Справа № 497/1977/25
Провадження № 2/521/2741/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До суду звернулося ТОВ «Діджи Фінанс» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 970243 від 28.03.2023 року у розмірі 22 936,85 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн..
Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 28.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №970243 та відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн..
Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «Діджі Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22 936,85 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11 466,28 грн.; заборгованість за відсотками становить 11 470,57 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 22 936,85 грн. та судові витрати по справі.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
У призначене судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду клопотання, в якому зазначав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси. Відзив у визначений судом строк відповідач не подавала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі п. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 28.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №970243. (а.с. 19-22)
Відповідно до Розділу № 1 Договору (Предмет договору): Укладення цього Договору здійснюється Сторонами в порядку та на умовах викладених нижче.
На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 13 200,00 грн. Тип кредиту - кредит.
Строк кредиту 731 днів, з кінцевим терміном повернення 28.03.2025 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Таблиці очислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору (далі - Графік платежів).
Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
за перший день користування кредитом (включно) - 10% в день (3650% річних) (далі Проценти за перший день користування кредитом);
за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00% річних (далі - Поточні проценти).
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 197,79 % річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 32 403,95 грн.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідач не виконав кредитні зобов`язання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.06.2025р. має заборгованість в сумі 22 936,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14).
Відповідно до ч.2 ст.29 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Фінансова компанія має право надавати фінансову платіжну послугу з переказу коштів без відкриття рахунку та/або із здійснення еквайрингу платіжних інструментів на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії лише за умови, що така фінансова послуга поєднується з іншими видами фінансових послуг, передбаченими пунктами 1-5 частини першої цієї статті.
Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «Діджі Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22 936,85 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11 466,28 грн.; заборгованість за відсотками становить 11 470,57 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн..
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За змістом ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження, або доказі сплати заборгованості.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов з урахуванням заявлених вимог про стягнення суми заборгованості у розмірі 22 936,85 грн..
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача правової допомоги позивачем було надано наступні докази: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 року, з якого вбачається, що ТОВ «Діджі Фінанс» та адвокат Лівак Іванна Миколаївна уклали договір про надання юридичної допомоги, додаткова угода № 970243 від 30.05.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак Іванною Миколаївною від 30.05.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої/правової допомоги адвокатом від 30.05.2025 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн..
Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 610, 629, 612, 625, 1054, 1077, 1084 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 280-282, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2026 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН