Справа № 706/160/26
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 68 805 грн та моральну шкоду в сумі 65 505 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн та 3000 грн витрат на правничу допомогу.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 також просить суд звільнити його від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обґрунтовуючи це тим, що він є пенсіонером за віком, проживає один, має вікові хвороби, інших доходів, окрім пенсії в розмірі 3038 грн на місяць, не має. За ним не зареєстроване право власності на земельні ділянки, а тому дохід із оренди землі він також не отримує. Долучивши чек АТ «Укрпошта» про сплату 1 331,20 грн судового збору за вимогами про стягнення боргу за угодою позики, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про відшкодування моральної шкоди.

За результатами наданої Виконавчим комітетом Христинівської міської ради 17.02.2026 інформації встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із 04.01.2011 по теперішній час, а тому позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України підсудна Христинівському районному суду Черкаської області.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України суддею встановлені підстави для залишення її без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 долучив чек від 22.01.2026 про сплату судового збору у розмірі 1 331,20 грн, призначення платежу: 101; , ОСОБА_1 , судовий збір. ID транзакції .

Відповідно до повідомлення канцелярії Христинівського районного суду Черкаської області зазначений судовий збір згідно чеку від 22.01.2026 сплачений та приєднаний до цивільної справи № 706/83/26.

Отже, суддею встановлено, що судовий збір по справі № 706/160/26 до спеціального фонду Державного бюджету України не зарахований, а чек про переказ готівки від 22.01.2026 вже був використаний ОСОБА_1 в іншій справі - при поданні позовної заяви про стягнення боргу за угодою позики із ОСОБА_3 , і саме в рамках цієї справи №706/83/26 судовий збір був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

За наведених обставин, подана позовна заява є такою, що не оплачена судовим збором, оскільки сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету при перевірці у судовій справі №706/160/26.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Таким чином, норма статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає застосування вказаного процесуального інструменту за наявності перелічених трьох умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Жодних доказів на підтвердження неспроможності сплатити судовий збір, у розмірі визначеному законодавцем, позивач суду не надав.

На переконання судді та обставина, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, не є безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору, позаяк доказів скрутного матеріального становища позивач суду не надав.

Суддя також враховує, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача боргу за угодою позики в сумі 68 805 грн та 65 505 грн моральної шкоди. При цьому, пред`явлені позивачем вимоги не пов`язані із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю. Позивач не відноситься до осіб, коло яких визначено пунктом другим частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а тому суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача та звільнення його від сплати судового збору.

Визначаючи суму судового збору, що підлягає сплаті, суддя виходить із такого.

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. У позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Загальна ціна поданого ОСОБА_1 позову становить 134 310 грн, тоді розмір судового збору, що підлягає сплаті, складає 1 343,10 грн (1% від заявленої до стягнення суми).

За змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків: сплати судового збору у розмірі 1 343 грн 10 коп за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Христин/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0023757; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Христинівський районний суд Черкаської області (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження усунення недоліків позовної заяви та сплати судового збору до Христинівського районного суду Черкаської області позивачу необхідно надати відповідний платіжний документ.

Керуючись положеннями ст. 175 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики залишити без руху.

Надати позивачу 10 денний строк для усунення недоліків позовної заяви, який відраховувати із дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Альона ШКОЛЬНА