Справа № 308/2157/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2026 року вказана позовна заява залишена без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що:

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла на адресу суду засобом «Електронний суд».

До матеріалів позовної заяви, на підтвердження направлення її копії та доданих до неї документів відповідачу, долучено список № 20917-02-154-679 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Стандарт з описом вкладень, з якого вбачається, що відправником є ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ» за дорученням ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

З позовною заявою до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», однак, у порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України представник позивача не надав доручення ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» щодо уповноваження ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ» на надсилання копії позовної та долучених до неї матеріалів на адресу відповідача від імені ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

Крім цього, згідно опису вкладення у лист, позовну заяву з додатками відповідачу було надіслано 13.01.2026 року на адресу 88000, Ужгород, вул. Центральна, 27, яка є відмінною від адреси його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 ( зокрема населений пункт не відповідає місцю реєстрації).

З отриманої судом відповіді №2329625 від 11.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно долученого опису вкладення у лист, позовну заяву з додатками відповідачу було надіслано 13.01.2026 року, у той час як позовна заява в Електронному суді сформована 09.02.2026. Наявність вказаних розбіжностей дозволяє зробити висновок, що 13.01.2026 відповідачу не могла бути направлена позовна заява, яка була сформована в Електронному суді 09.02.2026.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказано на те, що наразі до позову не додано належних доказів надсилання відповідачу копії сформованої в Електронному суді 09.02.2026 позовної заяви з додатками.

Позивачу було вказано на необхідність надати суду докази направлення відповідачу копії позовної заяви із доданим до неї документами за його зареєстрованим місцем проживання, сформованої в Електронному суді 09.02.2026 позовної заяви з додатками.

Окрім того, в додатку до позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію про сплату судового збору від 06 лютого 2026 р. №36397.

У відповідності до ч.4 ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, у платіжній інструкції, яка долучена позивачем до позовної заяви, у реквізиті «Призначення платежу» зазначено: «Судовий збір, за позовом ТОВ ФК Ейс, Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області». При цьому, прізвище відповідача до якого позивач звертається із позовною заявою, у цій платіжній інструкції не вказано.

Враховуючи наведене, інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу позовної заяви, відповідачем за якою є ОСОБА_1 позивачем сплачено судовий збір, відсутня, а отже суддя дійшов висновку про те, що додана позивачем платіжна інструкція не є належним доказом сплати судового збору за даною позовною заявою.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, три дні з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу про залишення позовної зави без руху отримано позивачем.

Від позивача по справі надійшла заява про усунення недоліків, так представник позивача зазначає, що:

Позивач вважає вимогу повторної оплати судового збору Суду необґрунтованою та такою, що суперечить законодавству, із покликанням на ч.1 ст. 6 та ст.. 6 ЗУ «Про судовий збір», вказує на те, що до позовної заяви додано платіжну інструкцію про сплату судового збору № 36403. Цей платіж є підтвердженим та здійсненим до подання позову, що повністю відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір». Повторна сплата збору законодавством не передбачена, якщо первинний платіж здійснено вірно та в повному обсязі; суд зобов`язаний самостійно перевіряти зарахування судового збору до державного бюджету, і саме факт надходження коштів на відповідний рахунок є підтвердженням належної сплати збору; додаткові формальні вимоги, які не передбачені законом, створюють необґрунтовані перешкоди у доступі до правосуддя, що суперечить статті 55 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував на неприпустимості надмірного формалізму у питаннях доступу до суду. Крім того, повторна сплата судового збору за обставин, коли він уже сплачений належним чином, не передбачена законодавством і покладає на позивача зайвий та неправомірний фінансовий тягар.

При цьому представник позивача зазначає, що повторно направив позовну заяву разом із усіма додатками за належною адресою відповідача. На виконання ухвали суду до матеріалів справи долучаються підтверджуючі документи щодо надсилання позовної заяви та доданих до неї документів за встановленою адресою.

Так, суд констатує, що до заяви по усунення недоліків представником позивача додано: опис вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 де зазначено адресу: АДРЕСА_2 . Проте, зі змісту опису вбачається, що найменування предметів вказано «позовна заява (з додатками), кількість предметів 24, загальна кількість аркушів 2». Відомостей про які саме додатки в описі вкладення у цінний лист відсутні.

При цьому, згідно позовної заяви із додатками, що надійшла до суду кількість аркушів позовної заяви 15, та зазначається про 30 додатків до позовної заяви.

Таким чином суд не може встановити, що саме позовна заява що подана позивачем з вказаними додатками до суду була направлена відповідачу по справі.

Таким чином позивачем в повній мірі не усунуто недоліки на які вказано судом в ухвалі від 12.02.2026, зокрема не надано докази направлення відповідачу копії позовної заяви із доданим до неї документами за його зареєстрованим місцем проживання, сформованої в Електронному суді 09.02.2026 позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош