Справа № 535/10/26
Провадження № 2-з/535/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

установив:

20 березня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:3411 площею 0,15 га, що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом заборони її відчуження.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що 07.01.2026 суддею Котелевського районного суду Полтавської області Мальцевим С.О. постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на майно ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :30:002:2858, площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :30:002:2859, площею 0,1533 га, шляхом заборони відчуження. Разом з тим заявнику стало відомо, що 27.02.2026 ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:3411 площею 0,15 га.

Саме зазначена земельна ділянка разом із житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 були предметом договору купівлі-продажу, який мав бути укладений між заявником та ОСОБА_2 та за який мною було передано відповідачці кошти в розмірі 15 000 дол США.

На житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вже накладено арешт, згідно ухвали суду від 07.01.2026.

Проте, враховуючи що на момент подачі позову, за відповідачкою не було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, така ділянка наразі не перебуває під арештом та ОСОБА_2 має змогу розпорядитися нею на власний розсуд.

Крім того за даними, які знаходяться в матеріалах справи, приватним виконавцем Скрипником В. у березні 2026 року знято арешт з усього майна ОСОБА_2 .

Вирішуючи зазначену заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи вимоги ч. 1ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Одними з видів такого забезпечення є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно з ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в справі №752/20385/18 від 07.10.2019 цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення в разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:3411 площею 0,15 га, зареєстровано за ОСОБА_2 .

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, оскільки такий спосіб забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Заявлений вид забезпечення позову відповідає вимогам п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України, має тимчасовий характер і діє до набрання рішенням суду, яким закінчується розгляд справи по суті, законної сили.

Керуючись ст.153,260,261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :30:002:3411 площею 0,15 га, шляхом заборони відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити заявнику та особі якої стосуються заходи забезпечення позову.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити до Котелевського відділу Державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її складання ухвали.

Суддя: С.О. Мальцев