УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/800/26

18 березня 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркуна О.С.

секретаря судових засідань Янчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов`язати вчинити дії щодо зняття заборони відчуження та арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність Костопільського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 по завершених виконавчих документах та зобов`язати Костопільський відділ ДВС у Рівненському районі Рівненської області зняти арешт та заборону на відчуження з рухомого та нерухомого майна за виконавчими провадженнями №11507240, 19835056, 23442603, 30210414, 49901399.

В обґрунтування скарги зазначив, що 03.02.2026 звернувся до Костопільського ВДВС із заявою про зняття арештів з його майна, які були накладені в межах виконавчих проваджень, котрі перебували на виконанні. 12.02.2026 отримав відповідь, у якій вказано що відсутні законні підстави для зняття арештів по завершених виконавчих провадженнях, оскільки виконавчі провадженні повернуті стягувачам, а не суду який їх видав, а також у зв`язку з тим, що не стягнуто виконавчий збір і витрати виконавчого провадження. Вважає, що відмова у знятті арешту з виконавчих проваджень, які не перебувають на виконанні у Костопільському ВДВС, є незаконною та державні виконавці не виконали приписи ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник АТ КБ «Приватбанку» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, також зазначив, що станом на 13.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанком» погашена в повному обсязі.

Представник Костопільського ВДВС в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Представники ТОВ «Кредитні ініціативи», АТ Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомленні належним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положенням ч.2 ст.450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. (ч.1, 2 ст.448 ЦПК України).

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (ч.1 ст.449 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Костопільському ВДВС перебувало виконавче провадження №11507240 (боржник ОСОБА_1 , стягувач Філія «Відділення Промінвестбанку в м.Костопіль Рівненської області), виконавче провадження №19835056 (боржник ОСОБА_1 , стягувач ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), виконавче провадження 23442603 (боржник ОСОБА_1 стягувач АТ «Банк «Фінанси та кредит»), виконавче провадження 30210414 (боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ КБ «Приватбанк»), виконавче провадження №49901399 (стягувач ТОВ «Кредитні ініціативи, боржник ОСОБА_1 ).

Встановлено, що виконавче провадження №19835056 та виконавче провадження №30210414 були завершенні з фактичним виконанням рішення, решта виконавчих проваджень були повернуті стягувачам без виконання.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З наведеного слідує, що держаний виконавець зобов`язаний скасувати лише арешт накладений ним, у випадку фактичного виконання боржником рішення та оплати боржником витрат виконавчого провадження.

З виконавчого провадження №23442603, судом встановлено, що з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону його відчуження. Виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання.

З листа Костопільського ВДВС судом встановлено, що скаржником по виконавчих провадженнях №23442603 та №11507240 не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно ч.1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З ухвали №2-1249/11 від 18.11.2011, судом встановлено, за заявою ПАТ КБ «Приватбанку» було вжито заходів забезпечення позову, а саме накладено арешт на майно та грошові кошти в межах ціни позову, що належать ОСОБА_1 . Ухвала була виконана Костопільським ВДВС в межах виконавчого провадження №30210414.

Окрім того, з виконавчого провадження №19835056, судом встановлено, що на підставі ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 26.05.2010 в порядку забезпечення позову, за заявою ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 і знаходиться в нього чи інших осіб в межах суми боргу.

Положенням ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що скаржником не було сплачено виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, і виконавчі документи були повернуті стягувачу без виконання, то у державного виконавця були відсутні законні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Також, у державного виконавця були відсутні підстави для скасування арешту накладеного Костопільським районним судом Рівненської області в порядку забезпечення позову, оскільки таке скасування здійснюється в порядку визначеному статтею 158 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.149, 150, 158, 247, 353, 447-1, 448, 449, 450, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов`язати вчинити дії щодо зняття заборони відчуження та арешту з майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали 20.03.2026.

СуддяО. С. Цвіркун