Справа № 468/2735/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.02.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Янчука С.В. за участю секретаря судового засідання Волощук А.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 листопада 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2551917-304 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб:

п. 1.2.2 Сума кредиту: 69 037,00 грн.;

п. 1.2.6. Строк кредиту: 60 місяці;

п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних;

п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 2.5 % щомісячно.

Відповідно до п. 1.11. розділу 1 кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України, шляхом перерахування на мій поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Відповідно до п. 3.1.1 заяви-договору відповідач зобов`язався належним чином виконувати усі умови даного договору та взяті на себе зобов`язання.

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою.

Позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії.

Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними.

Заборгованість за заявою - договором № 2551917-304 про надання кредиту від 22.11.2021 року, становить 94 906,40 грн., яка складається з:

- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 65 522,23 грн.;

- заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 8,50 грн.;

- заборгованість по комісії (в т. ч. простроченій) 29 375,67 грн.

Виходячи із всього вищенаведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі (повністю).

Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач до суду не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали ( виписки по рахункам; докази відправки повідомлення вимоги; копію довідки податкового органу; копію заяви анкети; копію заяви-договору №2551917-304 про надання кредиту від 22.11.2021 з додатками; копію повідомлення вимоги; розрахунок заборгованості по кредитному договору №2551917-304 від 22.11.2021 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 94 906,40 грн.

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» з слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 гривень.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.526, 530, ст.ст.1046, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ідентифікаційний ) заборгованість за заявою - договором № 2551917-304 про надання кредиту від 22.11.2021 року, у розмірі 94 906 (дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот шість) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ідентифікаційний ) суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: