Справа № 308/1214/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Голяна О.В. з розгляду цивільної справи № 308/1214/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до 41 депутата Закарпатської обласної ради про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до 41 депутата Закарпатської обласної ради про стягнення моральної шкоди.

17.12.2026 суддею Голяна О.В. у межах вищевказаної цивільної справи постановлено ухвалу, за якою цивільну справу № 308/1214/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до 41 депутата Закарпатської обласної ради про стягнення моральної шкоди, передано до канцелярії суду для визначення судді з метою вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної справи.

16.02.2026 від позивача Коцюби О.А. до суду надійшла розглядувана заява про відвід судді, яка передана головуючому 17.02.2026.

Подану заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що ухвалами від 30.01.2026 (суддя Чепка В.В.), від 04.02.2026 (суддя Фазикош О.В.), від 12.02.2026 (суддя Бедьо В.І.) вказані судді, які були визначені автоматизованим розподілом головуючими у цій справі, задовольнили власні заяви про самовідвід. 16.02.2026 суддя Голяна О.В. винесла ухвалу про залишення позовної заяви без руху, невірно кваліфікувавши зміст позовних вимог, оскільки трудовий спір вже вирішений судами як першої, так і апеляційної та касаційної інстанцій, а незаконність дій депутатів вже підтверджена судовими рішеннями та фактом ведення досудового розслідування їх дій з ознаками кримінальних правопорушень. Аргументація судді Голяни О.В. щодо залишення заяви без руху суперечить вимогам ст. 175 ЦПК та спростовується змістом ухвал про самовідвід, де чітко визначено та персоніфіковано відповідачів. Крім того, суддя Голяна О.В. була головуючою у цивільній справі №308/5140/24 за його позовом, за результатами розгляду якої 24.07.2024 нею винесене незаконне та упереджене рішення, яке змінено постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.08.2025. Такі дії судді Голяни О.В. та зміст трьох попередніх ухвал про самовідвід суддів Ужгородського міськрайонного суду, які не оскаржені жодним учасником, дають обґрунтовані підстави вважати, що жоден із суддів вищевказаного суду не може об`єктивно здійснювати правосуддя з огляду на наявність підстав для сумніву в неупередженості.

Суд, керуючись положенням ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу судді, у тому числі якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. При цьому за змістом частини 3 вказаної статті відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до Бангалорських принципів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Однак заявником не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність таких обставин, а також не зазначено жодних доказів, які підтверджували вказані обставини.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії»).

Проаналізувавши доводи заявника про відвід головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки в основу такого покладено лише суб`єктивне переконання позивача про те, що рішення судді Голяна О.В. про залишення позовної заяви без руху, суперечить вимогам ст. 175 ЦПК та спростовується змістом ухвал про самовідвід.

Доводи щодо неправомірності ухвали про залишення позовної заяви без руху, а також щодо зміни апеляційним судом рішення, ухвалене суддею Голяна О.В. в іншій справі, зводяться до незгоди позивача з рішенням судді, однак згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наявність у осіб, які беруть участь у справі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. 36 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Більш того суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України задовольняти необґрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Крім цього, факт задоволення самовідводів іншими суддями у цій справі не свідчить автоматично про наявність підстав для відводу судді Голяна О.В., оскільки кожен випадок самовідводу оцінюється індивідуально з урахуванням конкретних обставин, що стосується конкретного судді. Сам по собі факт прийняття іншими суддями рішення про самовідвід не створює презумпції упередженості всіх інших суддів цього суду.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що обґрунтованих даних про те, що суддя Голяна О.В. порушує будь-які права позивача, будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи позивачем надано не було, незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для його відводу, тому підстави для відводу головуючого у справі, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст. ст. 3, 4 , 10-14, 18, 36, 40, 352, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Голяна О.В. з розгляду цивільної справи № 308/1214/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до 41 депутата Закарпатської обласної ради про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк