Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2026 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Малиновська І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Попова Євгена Васильовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «Таскомбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за Заявою-анкетою № 002/20450114-SP від 19.05.2023 року в сумі 69371,22 грн., з яких 29824,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 39546,96 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2422,40 судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, 19.05.2023 року ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з АТ «Таскомбанк», однак відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надіслав клопотання, згідно якого просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення їй смс-повістки, на мобільний номер телефону який зазначений в матеріал справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2025 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.05.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету № 002/20450114-SP за умовами якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 12 місяців, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,22% .

ОСОБА_1 з 19.05.2023 року є власником поточного рахунку у гривні, який відкритий до Заяви-анкети № 002/20450114-SP.

АТ «Таскомбанк» свої з обов`язання виконало та надало ОСОБА_1 послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надано кредитні кошти в суміф 30000,00 грн.

Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит у строк, передбачений умовами договору, матеріали справи не містять.

Оцінка Суду.

Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Специфіка спірних правовідносин свідчить, що для правильного вирішення спору необхідно дати відповідь на такі ключові питання:

1) Чи було укладено договір позики з відповідачем?

2) Чи були надані відповідачу кредитні кошти?

3) Чи наявні підстави для стягнення заборгованості і якщо так, то в якому розмірі?

Відповідаючи на вказані питання у справі, суд звертає увагу на наступне.

Згідно із матеріалами справи відповідач підписав кредитний договір власноруч.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомленя у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

У справі №561/77/19 від 16.12.2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалися (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (Постанова ВП ВС від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18)).

З позовної заяви вбачається факт укладання 19.05.2023 року ОСОБА_1 кредитного договору з АТ «Таскомбанк». Наведене підтверджує укладення Заяви-анкети і виникнення зобов`язань між сторонами.

Кредитний договір укладено у формі електронного документа та підписаний власноруч.

Зазначені обставини ОСОБА_1 в порушення статей 12, 81 ЦПК не спростовано.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

Тобто, позивач не має доступу до виписки з банківської картки відповідачки та не може такий отримати, оскільки така виписка становить банківську таємницю захищену законодавством.

В даному випадку, факт видачі кредитних коштів підтверджується фактом укладення Кредитного договору, а також факт користування відповідача такими, оскільки за кредитним договором № 002/20450114-SP від 19.05.2023 року відповідачу було надано 30000,00 гривень у користування, однак як слідує з розрахунку заборгованості по даному договору, то заборгованість становить суму 69371,22 грн., з яких 29824,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 39546,96 грн. - сума заборгованості за процентами.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

За умовами кредитного договору 19.05.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-анкету № 002/20450114-SP, за умовами якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 12 місяців, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,22%.

Отже, АТ «Таскомбанк» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 002/20450114-SP, від 19.05.2023 року підлягає стягненню: 69371,22 грн., з яких 29824,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 39546,96 грн. - сума заборгованості за процентами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Таскомбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 260, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного Товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», (, 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30) заборгованість за Кредитним договором № 002/20450114-SP, від 19.05.2023 року підлягає стягненню: 69371,22 грн (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят одна) гривня 22 коп., з яких 29824,26 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 26 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 39546,96 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 96 коп. - сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», (, 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30) судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бедьо В.І.