Єдиний унікальний номер № 741/141/26
Номер провадження 2-н/741/13/26
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2026 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши матеріали клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлігал» про повернення судового збору, помилково сплаченого при подачі заяви про видачу судового наказу по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

УСТАНОВИВ:

06 лютого 2026 року Носівським районним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий газ у розмірі 2118 (дванадцять тисяч сто вісімнадцять) грн 48 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 332 грн 80 коп.

Станом на 18 лютого 2026 року указаний судовий наказ не набрав законної, оскільки визначений у ч. 1 ст. 170 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк на подання заяви про його скасування не сплив.

10 лютого 2026 року від представника заявника товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлігал» до суду надійшло клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору згідно меморіального ордеру, платник ТОВ «ЮФ «Еверлігал», у сумі 66 грн. 56 коп. Клопотання мотивоване тим, що при поданні заяви через Електронний суд застосовується коефіцієнт 0,8, що зменшує суму до 266 грн 24 коп. у той час як товариством сплачений судовий збір у розмірі 332 грн.80 коп. згідно платіжної інструкції № 204 від 26 січня 2026 року.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до підпункту 4-1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, із змінами, (надалі Закон № 3674) за подання до суду заяви про видачу судового наказу судовий збір встановлюється у таких розмірах: 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 332 грн. 80 коп.

Частиною 3 статті 4 Закону 3674 установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу було сплачено судовий збір, визначений підпунктом 4-1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону 3674.

Вичерпний перелік підстав повернення судового збору визначений частиною 1 статті 7 Закону 3674.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, із змінами.

Згідно з частиною 2 статті 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку повернення судових витрат, які понесені заявником.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 168 ЦПК України установлено, що в судовому наказі зазначаються, зокрема, сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Зі змісту судового наказу Носівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року убачається, що з ОСОБА_1 стягнуто судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 332 грн 80 коп.

Таким чином, оскільки повернення органом казначейства частини помилково сплаченого судового збору у сумі 66 грн 56 коп., а також примусове стягнення з боржника судового збору у розмірі 332 грн 80 коп. неминуче призведе до подвійного отримання судового збору ТОВ «ЮФ «Еверлігал» в одній і тій же справі, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлігал» про повернення частини судового збору у розмірі 66 грн. 56 коп., помилково сплаченого при подачі заяви про видачу судового наказу по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України», відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Анатолій КРУПИНА