Справа №2-2007/06
УХВАЛА

щодо питання поновлення строку

на пред`явлення виконавчого листа до виконання

24 березня 2026 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., за участі секретаря судового засідання Зацепіліна В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Херсонська окружна прокуратура, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

встановив:

Представник заявника 09.04.2024 р. звернулася до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-2007/06.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що 17 травня 2017 року Рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.04.2006 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором змінено і вирішено вважати, що сума заборгованості стягнута судом солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_1 , та солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 .

15 серпня 2017 року Банк звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу виконавчих листів на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2017, але справа була витребувана до суду вищої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №2-2007/06 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2017 року в частині стягнення суми заборгованості солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_1 залишено без змін.

20 липня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області було видано виконавчі листи за заявою Банку від 15.08.2017, на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2017

Виконавчий лист Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 у справі №2-2007/06 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 направлено на примусове виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

13 грудня 2021 року Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у справі №2-2007/06 за заявою ОСОБА_1 виправлено описку у виконавчому листі Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 та зазначено дату набрання чинності рішення суду з «26.02.2020» на «17.05.2017», на підставі якого видано виконавчий лист.

Отже, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ними законної сили, із чого випливає, що АТ «Ощадбанк» пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

09.04.2024 суду надана довідка, що матеріали справи з архіву передані судді Єпішину Ю.М.

11.04.2024, 08.05.2024, 02.08.2024, 06.01.2025, 20.04.2025, 26.05.2025, 17.06.2025, 11.07.2025, 16.09.2025, 11.11.2025, 22.12.2025, 08.01.2026 судом надсилалися запити до канцелярії суду (надавалися відповіді, що справа до канцелярії не передана) та судді Єпішину Ю.М. щодо надання матеріалів цивільної справи для розгляду клопотання, але жодних відповідей суду не надано.

Матеріали цивільної справи №2-2007/06 передано головуючому за журналом вхідної кореспонденції судді 16.01.2026 року.

Ухвалою суду від 16.01.2026 року заяву прийнято до провадження.

В судове засідання учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку.

Від представника АТ «Ощадбанк», Херсонської окружної прокуратури надійшли заяви про розгляд питання у відсутність представників, клопотання підтримують та просять його задовольнити.

Суд вирішив провести розгляд вказаної заяви за відсутністю сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви ( ч.3 ст.443 ЦПК України).

Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року у справі №2-2007/06 позов прокурора м. Херсона в інтересах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (скорочено АТ «Ощадбанк», надалі Банк, Позивач, Стягувач) задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ПП «Агро-Ніка Плюс» на користь Банку заборгованість за кредитом у розмірі 87 910,00 грн, заборгованість по сплаті процентів у розмірі 4 848,70 грн, пеню за несплату основного боргу у розмірі 461,93 грн, пеню за несплату процентів 77,00 грн, а всього 93 297,63 грн.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08 липня 2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.04.2006 в частині вирішення позовних вимог прокурора м. Херсона в інтересах держави в особі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ПП «Агро-Ніка Плюс» змінено, а саме вирішено вважати, що сума заборгованості за кредитним договором стягнута солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

За результатами касаційного провадження ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 8 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог прокурора м. Херсона в інтересах держави в особі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до приватного підприємства «Агро-Ніка Плюс» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 8 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог прокурора м. Херсона в інтересах держави в особі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

17 травня 2017 року Рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.04.2006 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором змінено і вирішено вважати, що сума заборгованості стягнута судом солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_1 , та солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 .

15 серпня 2017 року Банк звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу виконавчих листів на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2017.

У червні 2017 року ОСОБА_9 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та рішення апеляційного суду в частині стягнення суми заборгованості солідарно з ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_1 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 відмовити. Вважати поруку припиненою.

У листопаді 2017 року ОСОБА_7 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_7 як правонаступника ОСОБА_4 , у іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою від 05 березня 2018 року за касаційною скаргою ОСОБА_7 витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №2-2007/06 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2017 року в частині стягнення суми заборгованості солідарно з ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_1 залишено без змін.

20 липня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області було видано виконавчі листи за заявою Банку від 15.08.2017, на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2017

Виконавчий лист Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 у справі №2-2007/06 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 направлено на примусове виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

13 грудня 2021 року Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у справі №2-2007/06 за заявою ОСОБА_1 виправлено описку у виконавчому листі Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 та зазначено дату набрання чинності рішення суду з «26.02.2020» на «17.05.2017», на підставі якого видано виконавчий лист.

Отже, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ними законної сили, із чого випливає, що АТ «Ощадбанк» пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з п. 29.31. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173 та погодженої листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2013 № 11-2038/0/4-13 (надалі Інструкція), (діючої на момент написання заяви) для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

15 серпня 2017 року (вх. суду №64580 від 17.08.2017) Банк звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу виконавчих листів на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2017.

Відповідно до п. 29.32. Інструкції, виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками.

Виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного або касаційного провадження, видається судом першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою від 05 березня 2018 року за касаційною скаргою ОСОБА_7 витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №2-2007/06 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишено без задоволення, на підставі чого Херсонським міським судом Херсонської області було видано виконавчий лист за заявою Банку від 15.08.2017 лише 20.07.2020, тобто після сплину трирічного строку для пред`явлення до виконання.

Виходячи із вищевикладеного, АТ «Ощадбанк» пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, які не залежали від волі Стягувача, оскільки не отримав виконавчих листів через перебування справи на розгляді у Верховному Суді.

Отже, тривалий розгляд справи в суді касаційної інстанції (з 21 серпня 2017 року по 26 лютого 2020 року) призвів до того, що Стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчих листів до виконання із незалежних від нього причин і названі причини є поважними та такими, що суттєво впливають на можливість звернути рішення суду до виконання.

Ці обставини існували об`єктивно, незалежно від волі АТ «Ощадбанк», а дії заявника є сумлінними та добросовісне ставлення до наявних прав і обов`язків, встановлених законом.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові №2а/0470/4250/11 від 24.01.2019 висловив свою позицію стосовно даного питання:

«15. Слід зазначити, що процесуальним законодавством не визначено переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд повинен поновити пропущений строк.

16. Конституційним Судом України у рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

17. Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

22. Отже, стягувач звернувся до суду із заявами про видачу виконавчого листа протягом року з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, тобто з дотриманням строку, який було встановлено статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

23. Однак, виконавчий лист було видано судом після строку, встановленого законодавством для пред`явлення виконавчих листів для виконання.

24. Враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, позивач був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, та з метою забезпечення виконання виконавчого документа, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання».

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 28.03.2018 по справі №2а-12192/09/0470 по аналогічним обставинам, в ході розгляду якої Суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини заявника, оскільки стягувач своєчасно звертався до суду з відповідною заявою, проте через те, що адміністративна справа перебувала на розгляді у Вищому адміністративному суді України, суд своєчасно не видав виконавчий лист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№ 2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п. 197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), N 2132/02, п. п. 24-27, 13 червня 2006 року).

В той же час, практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування» тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантовано статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у виконавчому провадженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право було б ізольованим, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року №2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsbyv. Greece) указаний суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 5 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для законного сподівання на виплату такої заборгованості і становить майно цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у правомірне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно з ч. 4 ст. 433 ЦПК України, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновок про обґрунтованість заяви, внаслідок чого заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 24.03.2026.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-77, 80-81, 260, 353, 433 Перехідних положень ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Херсонська окружна прокуратура, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Визнати причину пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 по справі № 2-2007/06 про стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 - поважною.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Херсонського міського суду Херсонської області №2-2007/06 від 20.07.2020 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Ус