Провадження № 2/344/1962/26
У Х В А Л А

24 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Волощук Є.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Графченко Ірини Альфредівни, про відвід судді Бабій Ольги Михайлівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватне підприємство «Прикарпаття і К» про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

З листопада 2025 року у провадженні судді Івано-Франківського міського суду перебуває вказана цивільна справа.

19 березня 2026 року відбулось судове засідання у справі під час якого представники сторін надавали свої пояснення, заперечення, задавали запитання один одному, також питання сторонам ставив головуючий суддя у справі.

23 березня 2026 року представник позивачки, через систему Електронний суд, подала заяву про відвід судді в обґрунтування якої зазначила, в ході судового засідання суддя допускала висловлювання, які мають ознаки суб`єктивних оцінок та можуть свідчити про прихильність до позиції Відповідача-1. Предметом спору у даній справі є визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно. При цьому спір стосується саме майнових прав на апартаменти, як об`єкта незавершеного будівництва. Незважаючи на це, суддя виходила за межі предмета спору та заявлених позовних вимог, зокрема зазначала про наявність численних кримінальних проваджень, пов`язаних із забудовником, а також висловлювала власні припущення щодо правового статусу земельної ділянки. Крім того, суддею висловлювалися твердження про наявність значної кількості інвесторів, які вкладали кошти у будівництво та нібито мають намір його відчужити, що не є предметом розгляду у даній справі. Такі дії та висловлювання судді свідчать про вихід за межі процесуальної ролі суду, формування передчасної правової позиції та створюють обґрунтовані сумніви у її неупередженості та об`єктивності при розгляді справи.

Суддя порушила принцип змагальності та не виконала обов`язку керівництва судовим процесом. Під час судового розгляду суддя Бабій О.М. не вживала заходів щодо припинення поставлення представником Відповідача-1 ( ОСОБА_2 ) запитань, які очевидно не стосуються предмета спору у даній справі. Представник Позивача - адвокат Графченко І.А. - неодноразово звертала увагу суду на те, що поставлені запитання виходять за межі предмета доказування у справі, не стосуються заявлених позовних вимог та не мають значення для правильного вирішення спору по суті. Суддя в ході судового засідання вимагала від представника Позивача давати відповіді на поставлені запитання, а у разі, коли надана відповідь не відповідала очікуванням - наполягала на тому, щоб представник Позивача відповідав у спосіб, який фактично міг відповідати позиції представника Відповідача-1. Таким чином, поведінка судді у цій частині свідчить про допущення процесуального дисбалансу між сторонами та фактичне сприяння одній зі сторін у виході за межі предмета спору, що є неприпустимим у контексті забезпечення принципу змагальності сторін та рівності їх процесуальних прав.

Суд проявив упередженість через вибіркове використання судової практики та навідні запитання, які не зазначені в позиції сторін. В судовому засіданні суддя з власної ініціативи посилалася (цитувала) практику Верховного Суду, яка фактично вказує Відповідачу-1, яку саме правову позицію йому доцільно обрати для захисту своїх інтересів у справі. Такі дії судді викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості та об`єктивності, оскільки свідчать про заздалегідь сформоване ставлення до суті спору ще до завершення дослідження доказів. При цьому суддя не обмежилась нейтральним наведенням правових позицій, а фактично використовувала їх у спосіб, який сприяв підтримці аргументації однієї зі сторін. Зокрема, під час судового засідання суддею ставилися навідні запитання представнику Відповідача-1, які за своїм змістом були спрямовані на підтвердження правової позиції цієї сторони.

Таким чином, дії судді свідчать про вибірковий підхід до оцінки обставин справи та доказів, а також про фактичне сприяння одній зі сторін у формуванні та обґрунтуванні її правової позиції. Отже, такі дії здійснювалися без належної попередньої перевірки та всебічного дослідження доказів у відповідній частині, що суперечить засадам змагальності сторін та обов`язку суду здійснювати розгляд справи на підставі повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Враховуючи викладене, зазначена поведінка судді свідчить про відступ від стандартів неупередженості суду, створює обґрунтовані сумніви у її об`єктивності та може розцінюватися як така, що порушує баланс процесуальних прав сторін, що є підставою для її відводу у даній справі.

Відповідно ч.1-3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, справді 19 березня 2026 року відбулось судове засідання у справі.

Представник позивача надавала свої пояснення, потім представник відповідача почала задавати свої запитання, дещо підвищуючи голос, з приводу цього головуюча суддя робила представнику відповідача неодноразові зауваження. Щодо запитань, то представник відповідача задавала їх так, як вважала за необхідне, представник позивача також відповідала на запитання як вважала за необхідне. Також представник позивача жодного разу не просила головуючого суддю зняти запитання. Навпаки, головуюча суддя вказала представнику відповідача, що представник позивача не може відповідати так як хочеться стороні відповідача, а відповідає так як вважає за необхідне.

Щодо кримінальних проваджень та статусу земельної ділянки, то головуючим суддею не висловлювались припущення, а було сказано, що є загальновідомим в м. Івано-Франківську про те, що будинок вже довгий час не введено в експлуатацію та є «проблемним» з точку зору продажу апартаментів, вказані обставини неодноразово висвітлювались в ЗМІ.

Оскільки представник позивача та позивачка не є мешканцями міста Івано-Франківська, то головуюча суддя повідомила їм таку інформацію виключно з метою їх інформування, а не з метою висловлення своєї позиції щодо майбутнього рішення у справі.

Є безпідставними твердження представника позивача про те, що суддя в ході судового засідання вимагала від представника Позивача давати відповіді на поставлені запитання. Представник позивача має право відповідати на запитання так як вважає за необхідне або просити суд зняти це запитання.

Щодо твердження про те, що суддя з власної ініціативи посилалася (цитувала) практику Верховного Суду, яка фактично вказує Відповідачу-1, яку саме правову позицію йому доцільно обрати для захисту своїх інтересів у справі, то такі твердження теж є не зовсім вірними. Так, головуюча суддя справді з`ясовувала у сторін чи їм відома така практика Верховного Суду, та цитувала абзац рішення, але виключно з метою з`ясування всіх обставин справи, оскільки справа є складна, є безліч нюансів, які підлягають встановленню та з`ясуванню, в тому числі шляхом обговорення в судовому засіданні зі сторонами, потребує аналізу законодавства, практики Верховного Суду.

Тому, прикро, що у представника позивача склалося таке враження щодо дій головуючого судді, які були спрямовані виключно на з`ясування всіх обставин та нюансів справи.

Отже, вказану заяву про відвід судді Бабій О.М, яка є необґрунтованою, слід передати на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Графченко Ірини Альфредівни, про відвід судді Бабій Ольги Михайлівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватне підприємство «Прикарпаття і К» про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно передати на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду не оскаржується.

Суддя Бабій О.М.