У х в а л а

18 березня 2026 року

м. Київ

Справа № 378/460/24

Провадження № 61-8616ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2025 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 та Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області за участю Головного управління Держгеокадастру у Київській області як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про визнання недійсними і скасування договору дарування, державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації прав на неї та

в с т а н о в и в :

1. У липні 2024 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив:

(1) визнати недійсним і скасувати договір дарування земельної ділянки площею 0,2443 га з кадастровим номером :01:035:0007 (далі - земельна ділянка), посвідчений 16 червня 2009 року державним нотаріусом Цимбалюк В. М., зареєстрований у реєстрі за № 1630;

(2) визнати недійсним і скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667811, виданий Управлінням земельних ресурсів у Ставищенському районі Київської області 28 серпня 2008 року;

(3) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному земельному кадастрі реєстрацію прав на земельну ділянку шляхом їх припинення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 020, номер запису про право власності - 48182003).

2. 12 вересня 2024 року Ставищенський районний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову (повний текст склав 20 вересня 2024 року і датував рішення цим днем).

3. 20 вересня 2024 року цей суд ухвалив додаткове рішення, згідно з яким cтягнув зі скаржника на користь ОСОБА_2 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні інших вимог відмовив.

4. 27 травня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, виклавши її в редакції тієї постанови, та залишив без змін додаткове рішення суду першої інстанції.

5. 1 липня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалив додаткову постанову, згідно з якоюзаяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнив й ухвалив додаткове судове рішення про стягнення зі скаржника 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

6. 2 липня 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції від 12 вересня 2024 року та постанову апеляційного суду від 27 травня 2025 року й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

5. 29 вересня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав конкретизувати підставу касаційного оскарження, а також надати суду копії квитанції про сплату судового збору відповідно до кількості учасників справи.

6. 17 жовтня 2025 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, згідно з якою усунув недоліки останньої.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк (повний текст оскарженої постанови апеляційний суд склав 5 червня 2025 року) із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження: апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі № 731/264/23, Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

9. Скаржник разом із касаційною скаргою подав клопотання про зупинення дії додаткового рішення суду першої інстанції та додаткової постанови апеляційного суду.

9.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

9.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

9.3. Скаржник просив зупинити дію тих судових рішень, які належить виконувати у примусовому порядку. Тому до них незастосовні правила про зупинення дії судових рішень. Крім того, з огляду на наведені приписи зупинити дію чи виконання можна лише оскарженого судового рішення. Тоді як скаржник за змістом його касаційної скарги та заяви про усунення її недоліків додаткові судові рішення у касаційному порядку так і не оскаржив. Отже, у задоволенні клопотання про зупинення дії додаткового рішення суду першої інстанції та додаткової постанови апеляційного суду слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області за участю Головного управління Держгеокадастру у Київській області як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про визнання недійсними та скасування договору дарування, державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації прав на неї.

2. Витребувати зі Ставищенського районного суду Київської області цивільну справу № 378/460/24.

3. Відмовити у задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії додаткового рішення Ставищенського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 1 липня 2025 року.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіД. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко