КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1853/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Воротиленком Олександром Сергійовичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Ільєвої Т.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року відкрито провадження у справі.

В листопаді 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою, підписаною представником Любивцевим П.В. (том 1 а.с.93-101).

В травні 2020 року ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмету зустрічного позову (том 2 а.с.35-38).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято зустрічну позовну заяву (том 2 а.с.66-69).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Залишивши без розгляду зустрічний позов, суд першої інстанції вказав, що розгляд справи після відновлення провадження 07 лютого 2025 року неодноразово призначався в судові засідання, зокрема на 18 березня 2025 року та 07 травня 2025 року, про що позивача за зустрічним позовом повідомлено належним чином, проте він та / або його представник до суду повторно не з`явились в підготовче засідання, про причини неявки не повідомили, не подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Воротиленком О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, принципу змагальності.

Вказує, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС.

Інтереси ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції представляли декілька адвокатів, а саме: адвокат Паншин Д.Д., адвокат Любивець П.В., адвокат Захарченко М., адвокат Нікіфоров Д.О. В суді апеляційної інстанції в інтересах ОСОБА_1 діє адвокат Воротиленко О.С.

Зазначає, що відповідач не отримував копію ухвали суду від 07 лютого 2025 року про відновлення провадження у справі після отримання судом висновку експерта із проведення судової почеркознавчої експертизи.

Вказує на здійснення направлення судової кореспонденції різного характеру за різними адресами. При зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_1 повідомлено адресу: АДРЕСА_1 , та одночасно зазначено, що його позбавлено права власності на нерухоме майно за цією адресою.

Надалі в матеріалах справи застосовувалась адреса для листування з ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , яка також зазначена в рішенні суду від 20 червня 2025 року.

Адвокат Любивець П.В. з 2023 року не представляє інтереси ОСОБА_1 , проте суд продовжував повідомляти адвоката про рух справи.

Зазначає, що 18 березня 2025 року (нібито, дата першої неявки відповідача) в м. Києві був обстріл та підвищена небезпека перебування у публічних місцях. 07 травня 2025 року (дата, нібито, другої неявки до суду) також був обстріл у м. Києві та підвищена небезпека перебування у публічних місцях. Стверджує, що вказане є загальнодоступними фактами.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви, справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Об`єднати апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року в одне провадження.

Покласти на позивача ОСОБА_2 судові витрати в повному обсязі.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

12 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Шевчука А.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, посипається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, зроблений у постанові від 25.09.2024 у справі № 490/9587/18, про те, що особа, яка подала позов, не може уважатися такою, що не була повідомлення / не знала / не могла знати про розгляд справи. Позивач зобов`язаний слідкувати за ходом розгляду справи.

Вказує, що ОСОБА_1 знав про існування цього судового провадження, в його інтересах діяли декілька адвокатів, у тому числі, приймали участь у судових засіданнях.

Уважає, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він самоусунувся від розгляду справи.

Зазначає, що відповідач мав можливість цікавитися про стадії розгляду справи також із відкритих судових джерел, однак такими ресурсами не користувався.

Мотивуючи наведеним, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні адвокат Шевчук А.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідач та його представник, а також треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача адвокат Воротиленко О.С. подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у запланованих слідчих діях.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Шевчука А.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння (атом 1 а.с. 19-20).

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Дев`яткіна Олексія Андрійовича, державного реєстратора Комунального підприємства «Енерго» Коржень Оксани Вікторівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів (том 1 а.с. 93-98).

27 травня 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача про зміну предмету зустрічного позову, згідно якого ОСОБА_1 звертається до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства « Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Дев`яткіна Олексія Андрійовича, державного реєстратора Комунального підприємства «Енерго» Коржень Оксани Вікторівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів (том 2 а.с. 35-38).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та долучено заяву про зміну предмету зустрічного позову (том 2 а.с. 66-69).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2024 року зупинено провадження у справі у зв`язку із проведенням почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року відновлено провадження у цивільній справі №757/21785/19-ц. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 18 березня 2025 року о 13:45 год. (том 4 а.с. 178-179).

З даних судової повістки про виклик до суду ОСОБА_1 убачається, що така направлена на адресу АДРЕСА_1 (том 4 а.с. 181).

З даних протоколу судового засідання від 18 березня 2025 року убачається, що у судове засідання учасники справи не з`явились. У зв`язку із неявкою у підготовче судове засідання учасників справи у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 07 травня 2025 року (том 4 а.с. 190).

З даних судової повістки про виклик до суду ОСОБА_1 від 18 березня 2025 року убачається, що така направлена на адресу АДРЕСА_1 (том 4 а.с. 192).

З даних протоколу судового засідання від 07 травня 2025 року убачається, що учасники справи у судове засідання не з`явились (том 4 а.с. 138 а).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства « Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Дев`яткіна Олексія Андрійовича, державного реєстратора Комунального підприємства «Енерго» Коржень Оксани Вікторівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів залишено без розгляду на підставі частини 3 статті 257 ЦПК України.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення заяви без розгляду ? це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №9901/278/21).

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови ВС від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 12 травня 2022 року у справі №645/5856/13-ц).

Відповідно до частин 1-2 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Аналіз пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що залишення позовної заяви без розгляду можливе за наявності належного повідомлення позивача чи його представника про судові засідання, а також повторність такої неявки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині поважності не прибуття у судові засідання, призначені 18 березня 2025 року та 07 травня 2025 року з підстав ракетного обстрілу м. Києва, колегія суддів зазначає про таке.

Із даних історії повітряних тривог у м. Києві внаслідок російської військової агресії, що міститься у вільному доступі, убачається, що 18 березня 2025 року о 09:00 годині оголошено сигнал "Повітряної тривоги". О 09:21 годині оголошено про відбій повітряної тривоги у місті Києві.

Як убачається із матеріалів справи судове засідання у справі призначено на 18 березня 2025 року 13:45 годин.

Аналіз установлених даних дозволяє зробити висновок про відсутність поважних причин не прибуття позивача у судове засідання 18 березня 2025 року.

Щодо судового засідання у справі 07 травня 2025 року, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з офіційними даними, протягом зазначеного дня в місті Києві повітряні тривоги оголошувалися шість разів, а саме: о 00:58, 04:00, 06:20, 09:36, 17:00 та 21:12, із загальною тривалістю понад шість годин, що підтверджується відповідними публічними джерелами оповіщення.

Установлено, що судове засідання у справі було призначене на 10:00 годину.

Водночас, згідно із даними історії повітряних тривог у місті Києві, що перебувають у відкритому доступі, о 09:36 було оголошено сигнал «Повітряна тривога», а відбій повітряної тривоги оголошено лише о 12:44 годині.

Таким чином, на момент призначеного часу судового засідання в місті Києві діяла повітряна тривога, що унеможливлювало проведення судового засідання, оскільки відповідно до вимог законодавства у сфері цивільного захисту та правил безпеки в умовах воєнного стану всі особи зобов`язані негайно прямувати до укриття.

За таких обставин, фактичне проведення судового засідання у призначений час було об`єктивно неможливим, а будь-які процесуальні дії, вчинені в цей період, не могли забезпечити реалізацію сторонами їхніх процесуальних прав у повному обсязі.

За установлених обставин, колегія суддів частково погоджується із доводами апеляційної скарги, щодо поважності не прибуття у судове засідання 07 травня 2025 року, оскільки на момент відкриття підготовчого судового засідання (том 4 а.с. 238а) у м. Києві була повітряна тривога.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині належного повідомлення позивача за зустрічним позовом, колегія суддів зазначає про таке.

Матеріали справи дійсно містять судові повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 18 березня 2025 року та 07 травня 2025 року, які направлялися за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_1 судових повісток, а також не містять відомостей про їх невручення, повернення поштової кореспонденції до суду, відмову адресата від отримання, або відсутність адресата за вказаною адресою.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про вручення, конверти з відмітками поштових органів, довідки оператора поштового зв`язку, акти про неможливість доставки, а також будь-які інші документи, які відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України підтверджують факт належного повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, сам факт направлення судової повістки без підтвердження її вручення або належного повідомлення в інший передбачений законом спосіб не може уважатися належним повідомленням сторони про судове засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, обов`язок доведення належного повідомлення учасника справи покладається саме на суд, а відсутність у матеріалах справи підтвердження вручення судової повістки виключає можливість застосування наслідків, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що висновки суду першої інстанції про належне повідомлення ОСОБА_1 та, як наслідок, про наявність підстав для залишення зустрічного позову без розгляду є передчасними та такими, що не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Отже, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги в частині відсутності доказів належного повідомлення позивача за зустрічним позовом про дату, час та місце розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання за апеляційною скаргою, колегія суддів приймає до уваги таке.

З матеріалів справи убачається, що 20 червня 2025 року Печерським районним судом міста Києва ухвалено рішення по суті спору за первісним позовом ОСОБА_2 , яким завершено розгляд справи в суді першої інстанції.

Зустрічний позов є одним із процесуальних засобів відповідача, який подається у межах того самого судового провадження з метою захисту проти первісних позовних вимог, а також для забезпечення спільного розгляду взаємопов`язаних вимог сторін, що відповідає засадам процесуальної економії та сприяє ухваленню єдиного, узгодженого судового рішення.

Метою пред`явлення зустрічного позову є, зокрема, запобігання ухваленню взаємовиключних або суперечливих судових рішень, а також забезпечення всебічного та повного з`ясування правовідносин між сторонами у межах одного судового провадження.

Водночас, ухвалення судом першої інстанції рішення по суті первісного позову фактично унеможливлює подальший розгляд зустрічного позову в межах цього ж провадження, оскільки зникає процесуальна мета його подання - спільний розгляд взаємопов`язаних вимог.

За таких обставин, скасування ухвали суду першої інстанції від 07 травня 2025 року та направлення справи для продовження розгляду зустрічного позову не відповідало б завданням цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України, принципам розумності строків розгляду справи, процесуальної економії та правової визначеності.

Водночас, залишення зустрічного позову без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права на судовий захист, оскільки відповідно до положень процесуального закону та усталеної судової практики, він не позбавлений можливості звернутися до суду з аналогічними вимогами у загальному порядку шляхом пред`явлення самостійного позову, за умови дотримання правил юрисдикції, підсудності та строків звернення до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що, незважаючи на передчасність висновків суду першої інстанції щодо належного повідомлення позивача за зустрічним позовом, відсутні правові та процесуальні підстави для скасування ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року та направлення справи для продовження розгляду, оскільки на час апеляційного перегляду провадження у справі вже завершено ухваленням рішення по суті спору.

З огляду на наведене, апеляційний суд робить висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції від 7 травня 2025 року - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , підписану адвокатом Воротиленком Олександром Сергійовичем, залишити без задоволення.

УхвалуПечерського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова