Справа № 202/4787/25
Провадження № 2/202/550/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

24 лютого 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Міщенко М.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бровкіної М.І.

розглянувши клопотання представника Дніпровської міської ради про витребування доказів в справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності.

Представник Дніпровської міської ради подав клопотання про витребуванняу Гаражного кооперативу «Кооператив автогаражів «ВОЛГА» (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 14Г; номер засобу зв`язку: +21) чинний на момент смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , статут кооперативу, а також зміни та доповнення, у разі їх наявності.

В обгрунтування клопотання представник відповідача зазначила, що правовий режим гаражів, розташованих у гаражних кооперативах, не є тотожним режиму індивідуально визначених об`єктів нерухомого майна, а обсяг прав членів кооперативу, порядок користування гаражами, а також умови та процедура переходу прав у разі смерті члена кооперативу визначаються, зокрема, статутом відповідного кооперативу.

Гаражні будівлі, зведені кооперативом, належать йому на праві кооперативної власності і не можуть бути продані або передані як загалом, так і частинами ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, що здійснюється при ліквідації кооперативу. Пай померлого члена кооперативу переходить до його спадкоємців. Спадкоємці члени сім`ї померлого - мають переважне право на подальше користування гаражним приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з членів сім`ї, який є власником автомобіля, зареєстрованого в установленому порядку. Спадкоємцям, які відмовилися від подальшого користування гаражем, виплачується вартість успадкованого ними паю або його частки, за вирахуванням зносу основних фондів.

Без дослідження Статуту гаражного кооперативу неможливо встановити: чи передбачав Статут кооперативу можливість спадкування гаража як об`єкта; чи спадкуванню підлягало право власності на гараж, чи лише членство (пай, право користування); чи вимагалося прийняття спадкоємця до членів кооперативу; чи встановлювався спеціальний порядок переоформлення прав у разі смерті члена кооперативу; чи могли спадкові права реалізовуватися без рішення органів управління кооперативу.

Дніпровська міська рада не є членом гаражного кооперативу «Кооператив автогаражів «ВОЛГА», не здійснює його управління та не має можливості самостійно отримати Статут кооперативу, у зв`язку з чим Голові Гаражного кооперативу 12.02.2026 було надіслано відповідний лист №7/11-256. Однак, станом на 23.02.2026 відповідь на лист надана не була.

Окремо звертали увагу суд, що гаражний кооператив «Кооператив автогаражів «ВОЛГА» був залучений до участі у справі в судовому засіданні 19.11.2025. В той же день під фіксацію технічними засобами представником Відповідача було усно зазначено про необхідність долучення до матеріалів справи Статуту Гаражного кооперативу. Припускалось, що в наступне судове засідання прибуде представник третьої особи. Однак, представник в судове засідання не з`явився, відтак Дніпровською міською радою одразу було подано клопотання про випробовування доказів.

Просили суд визнати підстави пропуску строку для звернення до суду із клопотанням про витребування доказів поважними, та поновити Дніпровській міській раді строк для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів. Витребувати у Гаражного кооперативу «Кооператив автогаражів «ВОЛГА» (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 14Г; номер засобу зв`язку: +21) чинний на момент смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , Статут кооперативу, а також зміни та доповнення, у разі їх наявності.

Представник позивача заперечувала щодо задоволення клопотання, вказуючи про його необгрунтованість.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Згідно положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Зазначені в клопотанні обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи та безпосередньо впливають на з`ясування наявності у спадковій масі гаража як об`єкта цивільних прав.

Отже, з метою об`єктивного та всебічного розгляду цивільної справи є необхідним витребувати зазначені у клопотанні документи.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За нормативними положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Водночас суд повинен гарантувати доступ до правосуддя особам, які діяли добросовісно та пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Bellet v. France від 04.12.1995 р.). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007 р.)".

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 року (справа № 11-989заі18), згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зважаючи на вищевикладене, суд, уникаючи надмірного формалізму, поновлює процесуальний строк.

Керуючись ст. 84 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати з Гаражного кооперативу «Кооператив автогаражів «ВОЛГА» (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 14Г) чинний на момент смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , статут кооперативу, а також зміни та доповнення, у разі їх наявності.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Г.В. Бєсєда