Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2085/25

13 лютого 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_21

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи -

Міністерства оборони України: ОСОБА_22 (за межами суду).

Представниківа третьої особи - Служби

у справах дітей Надвірнянської міської ради: Попової Н.В.,Білецької Г.Р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Орган опіки та піклування-Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради про визнання батьківства

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, Орган опіки та піклування-Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради про визнання батьківства

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з січня 2014 року вона проживала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем і жителем АДРЕСА_1 . Разом працювали по тимчасових заробітках на території російської федерації в с.Мехлісхоз, Павло-Посадського району московської області. З того часу вони проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина, однак шлюб у відповідних державних органах не зареєстрували. У них був спільних бюджет, разом вирішували сімейні питання, піклувалися один про одного. У грудні 2014 року вони повернулись із тимчасових заробітків та стали проживати однією сім`єю в АДРЕСА_1 .

Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_4 , який на даний час є неповнолітнім і проживає разом з нею. Біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таїнство хрещення та миропомазання над ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснив в храмі Благовіщення Пресвятої Діви Марії в м.Надвірна отець ОСОБА_5 , при хрещеному батькові ОСОБА_6 та хрещеній матері ОСОБА_7 , про що свідчить видане свідоцтво про хрещення від цього ж числа. Також в даному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При хрещенні дитини був присутній ОСОБА_3 , який в присутності хрещених батьків та отця визнавав своє батьківство щодо даної дитини.

Однак реєстрація народженння неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 проведена у відповідності до ч.1 ст.135 СК України у виконавчому комітеті Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області 23 лютого 2015 року.Прізвище сина записано - ОСОБА_11 , так як вона не перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , а по батькові дитина записана по імені біологічного батька ОСОБА_12 , в графі батько вказаний « ОСОБА_13 » З самого початку народження ОСОБА_14 -2015р.н. ОСОБА_3 визнавав його своїм сином, був присутнім при родах дитини і забирав їх разом з дитиною з пологового будинку, піклувався про нього як про сина, надавав матеріальну допомогу на його утримання, приймав участь у його виховнні.. Так само ОСОБА_14 підростаючи знав ОСОБА_3 як батька.

У квітні 2015 року ОСОБА_3 перейшов проживати в АДРЕСА_1 , де піклувався про свою перестарілу бабусю ОСОБА_15 , щодо якої він був призначений піклувальником.

Однак і після цього ОСОБА_3 майже кожного дня навідував її та свого біологічного сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 народжені, цікавився його життям. При цьому давав кошти на його утримання, приносив іграшки та проводив з ним дозвілля. постійно приймав учасі вихованні дитини, відвідуючи його, а також матеріально утримував.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 призваний на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації березня 2025 року і проходив військову службу на посаді солдата, майстра номер обслуги ІНФОРМАЦІЯ_16 військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти 26 червня 2025 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новоторецьке Покровського району Донецької області.

В зв`язку із зникненням безвісти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , виникла необхідність встановити його батьківство щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з тим , що вона як мати та законний представник даної дитини бажаю звернутися у відповідні органи з метою призначення пенсії(допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України, однак цього зробити не можу в зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження мого сина, в якому було б зазначено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 є його батьком.

З 01 лютого 2025 року в Україні набув чинності Закон України « Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо грошового забезпечення військовослужбовцями, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти», за якими зберігається виплата грошового забезпечення.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Особистого розпорядження щодо грошового забезпечення у разі зникнення безвісти військовослужбовець ОСОБА_3 не залишив.

На вище вказані, передбачені законом кошти, крім неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 народжені претендує тільки мати зниклого безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Батько останнього ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_11 помер у віці 65 років ІНФОРМАЦІЯ_12 в с.Стримба, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Інших рідних осіб першої групи спорідненості у зниклого безвісти ОСОБА_3 немає.

Якщо особа вважається зниклим безвісти, але немає відомостей смерть чи рішення суду про визнання її померлою, встановлення батьківства такої особи здійснюється шляхом подання позову про визнання батьківства в порядку позовного провадження.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач та їїо представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, які викладені в позовній заяві. Просили суд позов задоволити та ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та внести зміни до актового запису за №6 від 23.02.2015року про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключивши з актового запису відомості про ОСОБА_13 , як батька дитини та зазначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечила обставини на які посилається позивач. В судовому засіданні підтвердила, що її рідний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство оборони України подав заяву про продовження слухання справи у його відсутності. Просив врахувати надані письмові пояснення, відповідно яких роз`яснено порядок отримання грошового забезпечення військовослужбовцями, зниклого безвісти та підстави визнання батьківства.

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_1 , належним чином повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подала заяву про слухання справи у відсутності представника, підтримала надане пояснення, відповідно якого роз`яснено порядок отримання дитиною пенсії по втраті годувальника .

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування-Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради в судовому засіданнні не заперечила щодо задоволення позову, оскільки це відповідає інтересам неповнолітньої дитини.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2025 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 1976р.н. є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . ( а.с. 14)

Реєстрація народженої неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 проведена у відповідності до ч.1 ст.135 СК України у виконавчому комітеті Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 23 лютого 2015 року, про що в Книзі реєстрації народжень цього ж числа складено відповідний актовий запис №6 . Прізвище сина позивача записано по прізвищу матері - ОСОБА_11 , а по батькові дитина записана по іменібіологічного батька ОСОБА_12 , в графі батько вказаний « ОСОБА_13 ». ( а.с 14)

Позивач не перебувала у шлюбі з біологічним батьком дитини, тому батько дитини записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька №7 від 23.02.2016 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Надвірнянської територіальної громади позивач ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . ( а.с.9-10)

Відповідно до свідоцтва про хрещення від 19.04.2015року таїнство хрещення та миропомазання над ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснив в храмі Благовіщення Пресвятої Діви Марії в м.Надвірна отець ОСОБА_5 , при хрещеному батькові ОСОБА_6 та хрещеній матері ОСОБА_7 . Також в даному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .( а.с. 17-19)

При хрещенні дитини був присутній ОСОБА_3 , який в присутності хрещених батьків та отця визнавав своє батьківство щодо даної дитини.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 04.08.2025. за №18.6-22/146 складеного старостою Стримбівського старостинського округу Надвірнянської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Дубіщак Любомиром, встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 1981 року народження в фактичних шлюбних стосунках з 25.12.2014 року по квітень 2015 року за адресою АДРЕСА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_3 приймав участь у вихованні сина , матеріально забезпечував його . ( а.с 14)

Судом досліджено фотосвітлини, які відображають події сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за період з 2014р., події з хрещення, на яких зображений ОСОБА_3 та які підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з січня 2014р. по квітень 2015р. ( а.с 15-16 )

Судом встановлено, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_17 2015р.н. був призваний на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації з 21 березня 2025 року і проходив військову службу на посаді солдата, майстра номер обслуги ІНФОРМАЦІЯ_16 військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2025р. ( а.с. 102)

Відповідно до сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 30.06. 2025р за №13972 ІНФОРМАЦІЯ_13 направленого на адресу матері ОСОБА_2 повідомлено про те, що її син солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти 26.06.2025р. під час виконання бойового задання поблизу н.п. Новотроїцьке Покровського району Донецької області. У вказаному сповіщенні зазначено, що воно є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України. ( а.с. 20)

Факт біологічного батьківства ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 доводиться висновком спеціаліста ТОВ «Генкод Діагностик» від 17 липня 2025 року за № HID25-002338. Висновком спеціаліста встановлено генетичні ознаки зразків букального епітк ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які наведені в таблиці результатів дослідження. Біологічна спорідненість ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 по відношенню до дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 не виключена, що свідчить про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 може бути біологічною бабусею ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність даної події складає 96,54229846%. ( а.с.21-46)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 і їй відомі обставини її життя. Підтвердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом, у них народився спільний син ОСОБА_14 , якого ОСОБА_3 дуже любив, відносився, як до сина, а він називав його татом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив , що є знайомим як з ОСОБА_1 так із ОСОБА_3 . Разом з ними працював по тимчасовим заробіткам у 2014 році та підтвердив, що вони проживали спільно, однією сім`єю, вели спільний побут. Також ствердив, що пізніше при зустрічі ОСОБА_9 розповідав про народження сина, визнава його.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Підтвердила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, їх вона сприймала як сім`ю. В них народився син ОСОБА_14 , якого ОСОБА_3 визнавав сином. виховував та утримував.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частини 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини

у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Зокрема, факт батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини може бути встановлений за рішенням суду у разі його смерті (частина перша статті 130 СК України).

Відтак, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України).

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 вищевказаної Постанови ПВСУ передбачено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18).

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

В судовому засіданні достовірно встановлено,що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з січня 2014 року по квітень 2015 року спільно проживання однією сім`єю, вели спільне господарство до народження сина, також спільно його виховували та утримували .

Вказані обставини підтверджені актом обстеження матеріально побутових умов сім`ї, копіями свідоцтва про хрещення дитини, спільними фотосвітлинами у вказаний період, а також показаннями свідків та поясненнями відповідача.

Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61- 11709св19).

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «КАLАСНЕVА v. RUSSIА», заява №3451/05, §34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Таким чином, висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте, його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи із змісту цієї норми закону, кровна спорідненість може бути доведена чи спростована лише в результаті проведення судово-генетичної експертизи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61- 11709св19).

Таким чином, висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте, його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, у даному випадку, для з`ясування обставин, що мають суттєве значення для справи, необхідним є висновок судово молекулярно-генетичної експертизи, клопотання про проведення якої позивачем не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_4 2015р.н. .

Згідно наданого позивачем висновком спеціаліста ТОВ «Генкод Діагностик» від 17 липня 2025 року за № HID25-002338 біологічна спорідненість ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 по відношенню до дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 не виключена, що свідчить про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_14 може бути біологічною бабусею ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність даної події складає 96,54229846%.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , зниклого безвісти визнала позов. В судовому засіданні підтвердила?що ОСОБА_1 та її ОСОБА_3 , з січня 2014 року по квітень 2015 року спільно проживання однією сім`єю, разом працювали по тимчасовим заробітках, вели спільне господарство до народження сина,іпсля народження сина ОСОБА_14 -2015 р.н. спільно його виховували та утримували .

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

Відповідно до статей 263, 265 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду :

Враховуючи встановлені обставини, а також визнання позову відповідачем суд дійшов висновку, що батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неповнолітнього ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Отже суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання батьківська.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Таким чином, наявні підстав для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Вказане рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в порядку ст.134 СК України.

На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 5, 125, 126, 128, 141, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 133, 134, 137, 141, 206, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, Орган опіки та піклування-Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради про визнання батьківства - задовільнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України батьком неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5

Внести зміни до актового запису за №6 від 23.02.2015року про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного виконавчим комітетом Стримбівської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, виключивши з актового запису відомості про ОСОБА_13 , як батька дитини та зазначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 24.02.2026 року.