Справа № 2/2218/71/11
Провадження № 6/686/74/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань - Козуляк І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекш» Правника Олександра Петровича про видачу дублікатів виконавчих листів,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить: 1) видати дублікат виконавчого листа № 2-71/11, виданого 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 754277/МБ від 24 січня 2008 року в сумі 121 976,56 доларів США; 2) видати дублікат виконавчого листа № 2-71/11, виданого 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення судового збору у сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн.

07 вересня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у цивільній справі № 2/2218/71/11 ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра», Банк) задоволено та постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 754277/МБ від 24 січня 2008 року в сумі 121 976,56 доларів США (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят шість доларів США п`ятдесят шість центів), що еквівалентно 972 482,52 грн, а також судовий збір у сумі 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн (сто двадцять гривень).

22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, видано виконавчі листи № 2-71/11 щодо боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, стягувачем за виконавчими листами № 2-71/11 виданими Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 22 грудня 2011 року є ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

При перевірці матеріалів кредитної справи № 754277/МБ, переданих від ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не виявило оригіналів виконавчих листів № 2-71/11, виданих 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області щодо боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів кредитної справи № 754277/МБ встановлено, що у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження № 51699402 та № 51700046, відкриті на підставі виконавчих листів № 2-71/11, виданих 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

29 жовтня 2017 року, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні № 51699402 щодо боржника ОСОБА_1 , державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

31 жовтня 2017 року, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні № 51700046 щодо боржника ОСОБА_1 , державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

04 червня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Відомості про відкликання банківської ліцензії, початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку опубліковані в газеті «Голос України» від 12 червня 2015 року за № 103 (6107).

Постановою Правління Національного банку України № 83 від 05 грудня 2015 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 лютого 2015 року прийняла рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра».

28 квітня 2016 року рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 616 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» на два роки по 04 червня 2018 року включно, рішення від 03 листопада 2016 року № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ«КБ «Надра» строком на два роки до 03 червня 2020 року включно.

У зв`язку з цим, враховуючи, що в матеріалах кредитної справи № 754277/МБ відсутні виконавчі листи № 2-71/11, видані Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 22 грудня 2011 року на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року щодо боржника ОСОБА_1 , і з огляду на те, що вони не були передані первісним стягувачем новому, можна дійти висновку, що оригінали виконавчих листів були втрачені.

У судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи належним чином повідомлялись. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Як зазначено в статтях 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно статті 1 Закону України N1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 754277/МБ від 24 січня 2008 року в сумі 121 976,56 доларів США (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят шість доларів США п`ятдесят шість центів), що еквівалентно 972 482,52 грн, а також судовий збір у сумі 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн. (сто двадцять гривень).

22 грудня 2011 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року видав виконавчі листи № 2-71/11 щодо боржника ОСОБА_1 .

19.07.2016 року державним виконавцем, керуючись ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

31.10.2017 року державним виконавцем, керуючись Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Проте, частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, що була чинною на час ухвалення судом рішення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 2 цієї статті передбачалось, що строки, зазначені у частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом частини 3 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Аналогічні положення закріплено в частині 5 статті 12 та пункті 9 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII (в редакції, що була чинною на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу).

Відповідно до пункту 1 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, за недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту.

Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» 1381-IX прийнятий 13.04.2021 (набрав чинності 23.04.2021), Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто, вказаний закон втратив чинність 23 вересня 2021 року.

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства України, оскільки виконавчий документ було повернуто на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», то звернення ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа (у листопаді 2025 року) слід вважати таким, що вчинено у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд враховує наступне.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року в цивільній справі 201/14242/17 (провадження N 61-37457св18).

Крім того, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Звернувшись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначило, що оригінал виконавчого листа в нього відсутній і такий був втрачений первісним кредитором.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19) вказав, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби може свідчити про те, що оригінал виконавчого документу втрачено.

З урахуванням викладеного, доводи ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» про втрату оригіналу виконавчого листа знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-71/11, виданого 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 754277/МБ від 24 січня 2008 року в сумі 121 976,56 доларів США.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-71/11, виданого 22 грудня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, на виконання рішення у справі № 2/2218/71/11 від 07 вересня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення судового збору у сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа