Справа №930/311/26
Провадження №2/930/674/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові заяву представника позивача - за довіреністю Проциш О.О. про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

10.03.2026 р. від представника позивача - за довіреністю Проциш О.О. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, так як відповідачем ОСОБА_2 сплачено заборгованість за кредитним договором №1378-6288 від 10.04.2024 р. перед позивачем. Одночасно представник просить вирішити питання про повернення ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп., за подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу слухати за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв і клопотань до суду не подавав.

Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з поданої заяви та наданих матеріалів, заборгованість, яка була предметом спору у справі, відповідачем сплачена у повному обсязі після пред`явлення позову до суду. Таким чином, на час розгляду заяви предмет спору відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо вимоги про повернення судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Проте, відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, законодавець розмежовує повернення судового збору з державного бюджету та компенсацію судових витрат за рахунок іншої сторони. У ситуації, коли спір фактично виник з вини відповідача і був врегульований лише після звернення позивача до суду, судовий збір не підлягає поверненню з бюджету, оскільки підстави, визначені законом для такого повернення, відсутні.

Як встановлено судом, заборгованість за кредитним договором була погашена відповідачем після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, звернення позивача до суду було зумовлене необхідністю захисту порушеного права та відповідало вимогам процесуального закону. Сам факт подальшого добровільного виконання відповідачем зобов`язання не свідчить про безпідставність звернення до суду та не є обставиною, з якою закон пов`язує повернення сплаченого судового збору з державного бюджету.

За таких обставин належним способом захисту права позивача на відшкодування понесених витрат є їх стягнення з відповідача, а не повернення сплаченого судового збору з державного бюджету. У зв`язку з цим клопотання представника позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 142, 247, 255, 256, 260,261,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача - за довіреністю Проциш О.О. про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

У задоволенні вимоги про повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: В.М. Алєксєєнко