Провадження № 2-з/761/133/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Орещенко Лесі Анатоліївни про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

02.03.2026 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 - адвоката Орещенко Лесею Анатоліївно подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та накладенням заборони вчиняти будь-які дії реєстраційні дії пов`язані з квартирою АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є її спадкоємцем за законом та за заповітом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 уклала з відповідачкою ОСОБА_2 договір довічного утримання. Так як даний договір з боку відповідача не виконувався, ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про розірвання договору довічного утримання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 та проведено підготовче судове засідання, справа була призначена до розгляду на 22.10.2025 року на 13:30 хв., тобто вже після смерті ОСОБА_3 (справа №761/47109/24, провадження №2/761/4256/2025. Тобто на час смерті ОСОБА_3 позов про розірвання договору довічного утримання не був вирішений по суті.

Фактично, разом зі смертю відчужувала за договором довічного утримання ОСОБА_3 у відповідача ОСОБА_2 з`явилась можливість здійснити відчуження предмету договору довічного утримання-квартири АДРЕСА_1 .

Померла ОСОБА_3 за життя набула процесуального статусу позивача у цивільній справі, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою з вимогою про розірвання даного договору.

На ОСОБА_1 , як на спадкоємця за заповітом, перейшло право вимоги за даним позовом, і враховуючи, що наслідки розгляду даної справи можуть вплинути на право власності відповідачки по справі на спірну квартиру, так само як і на склад спадкового майна, яке може перейти ОСОБА_1 у власність, як спадкоємця після померлої ОСОБА_3 , враховуючи той факт, що разом із смертю ОСОБА_3 , у відповідача виникла можливість зняти обмеження по відчуження спірної квартири, і відповідачка може скористатися цією обставиною та здійснення відчуження спірної квартири на іншу особу, що фактично унеможливить виконання рішення у справі.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів захисту щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та задля забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Cпівмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

При цьому, згідно ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Так, судом встановлено, між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання права власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Судом також враховано і ту обставину, що разом із смертю ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання у відповідача виникла можливість зняти обмеження по відчуженню спірної квартири АДРЕСА_1 .

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суддя, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, щодо встановлення факту права власності на спадкове майно а також, враховуючи відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, дійшов висновку про те, що невжиття зазначених заявником заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З врахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити повністю.

У порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 - до набрання законної сили рішенням суду по справі № 761/45898/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Дані про позивача:

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Дані про відповідача:

ОСОБА_2

адреса: АДРЕСА_3 ;

РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: