К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року місто Київ

справа № 752/15235/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/4227/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гаращука Сергія Вікторовича про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» - адвоката Гусєва Павла Володимировича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому, посилаючись на те, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №77777Га/05АВ від 22.02.2023 (150 901,41грн) та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № ОСЦПВВНТЗ №214812243 (52181,67грн), просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 98 719,74грн та сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» - адвокат Гусєв П.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника позивача та призначено справу до розгляду.

26 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гаращук С.В. надіслав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі № 752/15235/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Клопотання мотивовано тим, що 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 було мобілізовано та останній проходить військову службову. Статтею 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На підтвердження проходження військової служби, надано такі документи: довідку від 22 грудня 2025 року № 35310 військової частини НОМЕР_1 про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 18 грудня 2025 року; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 грудня 2025 року № 550, в якому зазначено, що солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2025 року № 180-РС на посаду водія взводу технічної розвідки ремонтно-відновлювального батальйону, ВОС-НОМЕР_2, з 18.12.2025 року зараховано до списків особового складу.

В судове засіданні учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів, з урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Основні засади забезпечення національної безпеки і оборони держави визначені Конституцією України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд. Тобто, це є обов`язок суду, а не право зупинити провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 81 постанови від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Представник відповідача у справі додав до клопотання про зупинення провадження у справі довідку з військової частини НОМЕР_1 (форма 5), яка засвідчує, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 18 грудня 2025 року; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 грудня 2025 року № 550, в якому зазначено, що солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2025 року № 180-РС на посаду водія взводу технічної розвідки ремонтно-відновлювального батальйону, ВОС-НОМЕР_2, з 18 грудня 2025 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та вважати таким, що з 18 грудня 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

З урахуванням наведеного та редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (див.: пункти 73, 96, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

Указана норма є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Колегія суддів апеляційного суду ураховує, що обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Застосовувати пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

Тобто якщо учасник справи, права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя.

На вказаному наголошено, зокрема, у пунктах 102-105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

При цьому у пунктах 107, 108 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду наголосила, що про своє волевиявлення проти зупинення провадження та прагнення продовжувати розгляд справи військовослужбовець - сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може заявити у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі, відзиві на них або відповіді на відзив, а також у будь-якій іншій заяві або клопотанні у справі, адресованих суду. Проте в будь-якому разі така його воля до продовження судового розгляду має правове значення винятково для суду певної судової інстанції, в якій було здійснене це волевиявлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання та зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Колегія суддів наголошує, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення апеляційного провадження у справі (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України), чи у разі повідомлення ОСОБА_1 про свій намір та можливість продовжити розгляд справи, апеляційне провадження у справі буде поновлено.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 251, 260, 381 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гаращука Сергія Вікторовича про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 752/15235/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» - адвоката Гусєва Павла Володимировича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України у військовій частині.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання його повного тексту.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: