Провадження №6/516/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

у складі: судді Под`ячевої І.Д.

при секретарі Прущак С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Теплодар заяву ТОВ «Капіталресурс» про заміну стягувача у виконавчому документі, видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Капіталресурс» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача АТ КБ «ПриватБанк» на заявника у виконавчому листі № 495/10556/18, виданого на підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року по справі № 495/10556/18. Одночасно заявник просить видати дублікат виконавчого листа, оскільки він втрачений.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року, ухваленого по справі № 495/10556/18, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором про надання кредиту від 26 березня 2011 року в сумі 8766,24 грн..

Згідно Договору про відступлення прав вимоги від 22 серпня 2025 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс», право вимоги перейшло до ТОВ «Капіталресурс».

Проте, виконавчий лист попереднім стягувачем був втрачений та не переданий заявнику, у зв`язку з чим заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі та видати дублікат такого виконавчого листа.

Учасники повідомленні про дату та час судового засідання до суду не з`явились, представник заявника звернувся із заявою про розгляд заяви за його відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд заяви по суті у відсутність учасників по справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року, ухваленого по справі № 495/10556/18, провадження №2/516/93/19, за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570), заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2011р. на загальну суму 8766 грн. 24 коп., в тому числі: 8348 грн. 80 коп. тіло кредиту, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 417 грн. 44 коп. штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в сумі 528 грн. 60 коп.

Дане рішення суду набрало законної сили.

На підставі заяви АТ КБ «ПриватБанк» представнику Банку, 19 листопада 2019 року видано копію рішення та виконавчий лист у вищезазначеній справі.

Згідно Договору № 8/22/08/2025 про відступлення прав вимоги від 22 серпня 2025 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» було відступлене право вимоги Банку до ОСОБА_1 ..

Згідно постанови головного державного виконавця Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Лебедєва Є.Є. від 26 травня 2025 року виконавчий лист № 495/10556/18 виданий 19 листопада 2019 року повернуто стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому в постанові зазначено, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 5963,52 грн., сума стягнутого виконавчого збору 333,13 грн..

В заяві ТОВ «Капіталресурс» ставить питання щодо заміни стягувача.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частини перша, друга-п`ята статті 442 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що: «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) зазначено, що: «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України».

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки на цей час виконавче провадження не відкрито, заява ТОВ «Капіталресурс» в частині заміни стягувача з АТ КБ «ПриватБанк», на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у цивільній справі № 495/10556/18 підлягає задоволенню.

В заяві товариством також ставиться питання щодо видачі дублікату виконавчого листа.

Відповідно до положень п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вбачається з наданих до суду документів, виконавчий лист повернуто на адресу стягувача у травні 2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За таких даних рішення суду, в якому заявник є стягувачем, не виконано в повному обсязі.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 року № З-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що не обґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконавчою службою до суду не надано підтвердження отримання попереднім стягувачем виконавчих листів після їх повернення у травні 2025 року. Заявник зазначає, що такі листи йому передані не були.

Суд приходить до висновку, що заявником доведено, що оригінал виконавчого листа в справі № 495/10556/18 є втраченим не з вини стягувача, а тому стягувач має право на отримання дублікату такого виконавчого листа, оскільки відсутність оригіналу виконавчого листа позбавляє стягувача права на звернення до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду, згідно якого на користь Банку стягнуто кредитну заборгованість з боржників в розмірі встановленому судом.

Керуючись ст. ст. 55, 442, 431, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ТОВ «Капіталресурс» задовольнити.

Замінити сторону стягувача з АТ КБ «ПриватБанк», на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у цивільній справі № 495/10556/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.03.2011р. на загальну суму 8766 грн. 24 коп., в тому числі: 8348 грн. 80 коп. тіло кредиту, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 417 грн. 44 коп. штраф (процентна складова) та про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в сумі 528 грн. 60 коп..

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 495/10556/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.03.2011р. на загальну суму 8766 грн. 24 коп., в тому числі: 8348 грн. 80 коп. тіло кредиту, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 417 грн. 44 коп. штраф (процентна складова) та про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в сумі 528 грн. 60 коп..

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя: І. Д. Под`ячева