№ 206/5941/25
провадження 2/175/581/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишення проживання дитини разом із матір`ю.

Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року, передано за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

29 січня 2026 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області зареєстровано вище вказану позовну заяву.

29 січня 2026 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям вказана справа передана до провадження судді Васюченка О.Г.

Однак вказана позовна заява не відповідала вимогам: ч. 1, п. п. 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3, ч. 6 ст. 175, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 177 ЦПК України, тому ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року заяву було залишено без руху, а позивачу запропоновано у встановлений строк усунути вказані недоліки.

Позивачем до суду на виконання ухвали було подано заяву про усунення недоліків.

Ознайомившись із матеріалами справи, доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законному порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду Дніпровським районним судом Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Пунктом 3-1 Розділу ХІІ ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відповідно до ухвали судді Самарського районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року та з відповіді на запитів суду витікає, що відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (Код КАТТОТГ: НОМЕР_1 ), а тому зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, є в районі, на який розповсюджується юрисдикція Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а не Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з інформацією з Довідника КАТТОТГ (https://directory.org.ua/), населений пункт з кодом UA0084806 с. Діброва входить до складу новоствореної Любимівської територіальної громади, Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Тобто судом було встановлено, що дійсно відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому законом порядку зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (Код КАТТОТГ: НОМЕР_1 ), тобто на території колишнього Синельниківського району Дніпропетровської області.

У зв`язку з чим та з урахуванням вище наведеного вказана справа підсудна Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а не Дніпровського районного суду Дніпропетровської області, як помилково було зазначено в ухвалі судді Самарського районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року.

Крім того з відповіді на запит суду витікає, що позивач по справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а тому зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, є не в районі, на який розповсюджується юрисдикція Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

З урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням зазначеного і вище викладеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, предмет та підстави позову, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Крім того слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина передати за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260,261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набрала законної сили 23 лютого 2026 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя: О.Г. Васюченко