Справа №464/1353/26
пр № 2/464/1640/26
У Х В А Л А

20 березня 2026 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, -

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Янчак П.О. звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку в якому просить визнати недійсними та скасувати рішення зборів «співвласників» багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 ; визнати недійсним з моменту укладення договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території №М39А від 01.12.2025.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею втсановлено наступне.

Так, представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Янчак П.О. у позовній заяві просить визнати недійсним та скасувати рішення зборів «співвласників» багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 ; визнати недійсним з моменту укладення договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території №М39А від 01.12.2025.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Аналізуючи викладене, враховуючи, що фактично спір у даній справі виник щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний позов не підсудний Сихівському районному суді м.Львова, оскільки повинен розглядатися за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, справу слід передати на розгляд до Личаківського районного суду м.Львова за місцезнаходженням нерухомого майна.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258-260, 353, 354, 355, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України,суд, -

п о с т а н о в и в:

цивільну справу № 464/1353/26 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку направити за підсудністю до Личаківського районного суду м.Львова.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду складена та підписана суддею 20 березня 2026 року.

Суддя