Номер провадження 8/756/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

за участі секретаря - Погорелової В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Боровика Ігоря Васильовича про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 18.08.2025 у справі № 756/12101/25 (провадження 2-н/756/313/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

Заявник адвокат Боровик І.В., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 18.08.2025 у справі № 756/12101/25 (провадження 2-н/756/313/25), яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08 серпня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що при зверненні до суду зі заявою про стягнення аліментів ОСОБА_2 не було відомо, що батько боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється особою з інвалідністю ІІ групи, за віком та станом здоров`я потребує постійної побутової сторонньої допомоги згідно медичного висновку. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 13.02.2025 укладено договір про надання послуг з постійного догляду вдома на непрофесійній основі, за умовами якого доглядач здійснює постійний догляд вдома, що включає цілодобовий нагляд, допомогу в самообслуговуванні, пересуванні, гігієні, харчуванні, медичному супроводі та реагуванні на зміни стану здоров`я. Такий догляд потребує безперервної фізичної присутності доглядача поруч із підопічним, що виключає можливість одночасного працевлаштування. Згідно рішення Управління соціального захисту населення Оболонської РДА в м. Києві ОСОБА_1 призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у розмірі 2120,00 грн. Інших доходів не має.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена судом належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що Оболонським районним судом м. Києва від 18.08.2025 за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ № 756/12101/25, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08.08.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також стягнуто з боржника судовий збір у сумі 302,80 грн.

На підтвердження заявлених вимог представником заявника надано копію висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 316 від 07.02.2025 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва; копію довідки до акту огляду МСЕК від 03.02.2010; копію договору про надання послуг з постійного догляду вдома на непрофесійній основі від 12.02.2025, укладений між ОСОБА_1 (доглядач) та ОСОБА_5 (особа, яка потребує догляду); копію виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 ; копію відповіді Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської РДА в м. Києві від 04.03.2026; копію рішення Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської РДА в м. Києві про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 03.06.2025; копію висновку Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської РДА в м. Києві про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 15.05.2025; копію акту проведення обстеження сім`ї № 193 від 27.05.2025.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами». Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені статтею 181 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_2 звернулася до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, тобто з вимогою, яка чітко визначена ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України, і такий розмір аліментів на двох дітей відповідає вимогам закону.

Видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, суддя виходив з того, що малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкають з матір`ю ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні. Батько дітей ОСОБА_1 не утримує матеріально дітей, є чоловіком працездатного віку, наявність інших дітей, окрім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , судом встановлено не було. За таких обставин суддя дійшов висновку про необхідність стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08.08.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Положення ч. 5 ст. 183 СК України гарантують право того із батьків, разом з яким проживає дитина, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною другою статті ст. 182 СК України передбачено, що гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Сам факт існування у боржника на утриманні особи, яка за віком та станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, та укладання між ними договору про постійний догляд, не може вважатися перешкодою для видачі судового наказу про стягнення аліментів, за умови відсутності спору про батьківство. Про існування такого спору ОСОБА_1 не вказував.

В судовому засіданні доведено, що на момент видання наказу боржник здійснював постійний догляд за хворим батьком, однак ця обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Крім цього, вказана обставина не може бути підставою для скасування наказу, але може бути врахована судом у разі звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів.

У разі незгоди платника аліментів з розміром стягнутих з нього аліментів, законом визначений інших спосіб захисту його порушеного права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч. 7 ст. 170 ЦПК України).

Належних доказів, які б вплинули на юридичну оцінку обставин під час винесення судового наказу та які б дали підстави для його скасування, судом не встановлено.

Отже, у процесі розгляду справи, суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів, які б давали правові підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Таким чином, обставини, на які посилається представник заявника в своїй заяві про перегляд судового наказу, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Доводи заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про незгоду боржника з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є необгрунтованою, а тому, не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. З ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 76-81, 160, 161, 170, 259, 354, 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Боровика Ігоря Васильовича про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 18.08.2025 у справі № 756/12101/25 (провадження 2-н/756/313/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Белоконна