БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2927/26
провадження № 2-о/361/46/26
УХВАЛА

18 березня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, Броварське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена заява ОСОБА_1 .

Вказана заява не відповідає вимогам законодавства та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи за заявами про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, підлягають розгляду у порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою передбачений статтею 43 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 травня 2020 року у справі № 760/3112/16-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Виходячи з приписів частини 9 статті 10 ЦПК України щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до вказаного подання визначаються загальними нормами, зокрема, статтями 175, 177 ЦПК України.

Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою подається до суду у порядку, передбаченому главою 4 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у статтях 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, які передбачені ст. 306 ЦПК України.

За приписами ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Проте, у заяві не зазначено про сімейний стан ОСОБА_2 , наявність у нього інших родичів, про його останнє відоме місце роботи, отримання соціальних, пенсійних виплат, тощо.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так, заявником не визначено належним чином коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути ухвалене рішення з чітким визначенням їх процесуального статусу як заінтересованих осіб, як і не вказано, що такі заінтересовані особи відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, однак у заяві заявник не вказує, які саме родинні відносини між нею та ОСОБА_2 .

Крім того, у заяві ОСОБА_1 посилається на те, що нею та родичами здійснювалися заходи щодо розшуку ОСОБА_2 , зокрема, подавалася заява до органів національної поліції, перевірялися медичні заклади та інші установи.

Разом з цим, жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин, заявник до суду не надала.

У частині 1 ст. 185 ЦПК України закріплено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Заявнику необхідно усунути зазначені недоліки протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали, із виконанням усіх вимог, зазначених у ст. 175, 177 ЦПК України та в ухвалі суду.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання заявником ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Наталія ПЕТРИШИН