Справа № 362/2447/26
Провадження 2/362/3847/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" березня 2026 р.

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Попович О.В. перевірив на предмет відповідності вимогам закону матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чабанівської селищної ради, Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області про поновлення на роботі й

установив:

Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою.

Під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду суд установив невідповідність останньої вимогам процесуального закону з оглядну на таке.

Так, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

У позовній заяві позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру, як-то стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області компенсації, передбаченої пунктом 5.10 Контракту керівника, розмір яких позивачем не визначений, та не включений до загальної ціни позову.

Позов не містить розрахунку конкретної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації, про яку заявляє позивач, відсутні також посилання на обставини обчислення конкретних сум, посилання на докази обчислення таких сум, що обумовлює необхідність в уточненні змісту позовних вимог.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо протиправних дій відповідачів, які позбавляють його можливості встановити дійсний розмір середнього заробітку та компенсації, що є, на думку позивача, передумовою для витребування відповідних доказів судом.

Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що останній 13 березня 2026 року звернувся з заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області щодо надання довідки про середній заробіток, а також штатного розпису підприємства, положення про оплату праці.

Дана позовна заява надійшла до суду 19 березня 2026 року, а отже висновок позивача про неможливість отримати зазначені документи є передчасним.

Кім того, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи наведене, позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також поновлення на роботі.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивачем, окрім вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, також заявлено вимогу про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області компенсації, передбаченої пунктом 5.10 Контракту керівника.

Так, зі змісту пункту 5.10 Контракту керівника вбачається, що у разі розірвання Контакту без доведення підстав грубого порушення Керівником умов Контракту або законодавства, йому виплачується компенсація у розмірі шестимісячного середнього заробітку.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, до якої входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. При цьому до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати № 114/8713 (далі - Інструкція), для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Водночас згідно з пунктом 3.8 Інструкції суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору не належать до фонду оплати праці.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги про стягнення компенсації, передбаченої Контрактом керівника, яка за своєю суттю є вихідною допомогою при припиненні трудового договору.

При цьому позивач не вказує суму такої компенсації, яка підлягає, на його думку стягненню та виплаті, а також не надає суду розрахунок суми компенсації, що позбавляє суд можливості вирахувати суму судового збору, яка підлягає сплаті.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну.

За приписами пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір з розрахунку 1% від ціни позову за позовними вимогами про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія Чабани» Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області компенсації, передбаченої пунктом 5.10 Контракту керівника.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

постановив:

1. Залишити без руху позовну заяву.

2. Надати позивачу строк у п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.

3. Надіслати (вручити) позивачу (його представнику) копію цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя О.В. Попович