24.03.2026 Суддя Шевченко С. В.
Справа № 2-420/10
Провадження № 6/644/38/26
У Х В А Л А

24 березня 2026 Індустріальний районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Рибалка В.О., представника заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ТОВ «Анжеко», ТОВ «Кампсіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал», ПАТ «Дельта Банк»,

у с т а н о в и в :

У поданій до суду заяві ТОВ «Дебт Форс» просить замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-420/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 04.10.2010 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова ухвалено рішення по справі № 2-420/10 про стягнення з боржників - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Анжеко», ОСОБА_4 на користь ТОВ "УКРСИББАНК" заборгованості за кредитним договором: № 0.

08.12.2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦIОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРСИББАНК" та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПУБЛІЧНЕ АКЦIОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК" відступило ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ДЕЛЬТА БАНК», а ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

11.10.2019 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 2018/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПУБЛІЧНЕ АКЦIОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

17.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (Заявником) було укладено Договір № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0 .

01.11.2023 року рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» змінило назву на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ».

Представник ТОВ «Дебт Форс» в судовому засіданні підтримав заяву про заміну сторони.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Заінтересовані особи - представники АТ «Укрсиббанк», ТОВ «Анжеко», ТОВ «Кампсіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал», ПАТ «Дельта Банк», а також заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

Вислухавши представника заявника, заінтересовану особу Олефір А.М., дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 04.10.2010 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова ухвалено рішення по справі № 2-420/10 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Анжеко», ОСОБА_4 на користь ТОВ "УКРСИББАНК" заборгованості за кредитним договором: № 0.

08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», а ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

11.10.2019 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 2018/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0.

Відповідно п. 2.1 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Попереднього кредитора до боржників, надалі за текстом Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Попередньому кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно п. 5.2 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

17.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № _0 .

Відповідно п. 2.1 Договору № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 17.05.2023 року, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Попередній кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Попередньому кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно п. 5.2 Договору № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 17-05/23 року, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

01.11.2023 року рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» змінило назву на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ».

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Суд застосовує правові висновки, викладені у постановах ВC від 31.10.2018 у справі: № 2-а- 3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь- якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення, при цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Верховний Суд при розгляді справи № 6-1355/10 дійшов висновку про те, що задовольняючи заяву ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, при цьому, заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження, а так/само, норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер (звертаючись до Академічного тлумачного словника 1970 1980р., термін «імперативний» - пояснюється, як такий, який вимагає беззастережного підпорядкування, реагування, виконання, наказовий), оскільки, її нормами прямо визначено правило поведінки, а саме, право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінити сторону виконавчого провадження лише у відкритих виконавчих провадженнях чи за інших обставин. За таких обставин, звертаючись до норм ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, законодавець чітко зазначив про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах, а тому, при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва, право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) є беззаперечним.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 2- 3897/10, від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), а також постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою в процесуальному правонаступництві стягувача, оскільки без процесуального правонаступництва правонаступник у матеріальних правовідносинах позбавлений можливості отримати виконавчий лист на виконання рішення суду та здійснити захист своїх порушених прав шляхом виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 512, 514 ЦК, ст. ст. 55, 258, 259, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-420/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Шевченко