Справа № 392/1747/23
Провадження № 2-др/392/1/26
11 березня 2026 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої судді: Кавун Т.В.,
секретар Стець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска заяву адвоката Міхальової Вікторії Вікторівни, щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
02.03.2026 на адресу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від представника позивача адвоката Міхальової В.В., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень, оскільки рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2026 по справі № 392/1747/23, дане питання не вирішено. Повний текст судового рішення надійшов на електрону пошту адвоката 28.02.2026. Під час провадження у справі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не заперечив.
Представником ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на адресу суду надіслано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому посилається на те, що додаткове рішення у справі виноситься у разі, якщо стороною були заявлені, але при винесені рішення, питання розподілу таких витрат не вирішувалось (в даній справі такі витрати не були заявлені до винесення рішення). Під час судового розгляду справи позивачем не надавались документи, що підтверджують надані правничі послуги, саме на таку суму коштів, не було переліку правничих послуг, які представник надав позивачеві, вартість наданих таких правничих послуг, а також не було підтверджено жодними документами оплату наданих таких правничих послуг. Докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім того, позивач надає недостовірну інформацію, вказавши у заяві, що відповідач не заперечив заявлені позивачем витрати на надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 гривень. Долучена до заяви копія квитанції до прибуткового касового ордера від 20.09.2023 не засвідчує про оплату послуг адвоката, оскільки така квитанція складена адвокатом одноосібно, не є банківським платіжним документом із відміткою банку про перерахування клієнтом коштів на поточний рахунок адвоката за надані правничі послуги, відтак, не може бути доказом здійснення оплати за надані правничі послуги. Крім того, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу є завищеними та не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, а також і те, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності.
Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
04.10.2023 вертаючись до суду з позовом, представник позивача заявив вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних із розглядом справи. Зазначила, що витрати, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи складається із судового збору в сумі 1073,60 гривень та витрат по сплаті гонорару адвоката в сумі 5000,00 гривень згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2023 за № 80.
26.01.2026 представником позивача на адресу суду направлялась заява про розгляд справи призначеної на 28.01.2026 у відсутність позивача та представника позивача. Також, у вказаній заяві представник просила стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. До вказаної заяви додала договір про надання правничої допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру.
Однак, судом при ухваленні вказаного рішення не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень на користь позивача.
З наведеного слідує, що представник позивача в порядку передбаченому чинним законодавством України до ухвалення рішення судом (заява від 26.01.2026), звертався з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу.
Оскільки судом у рішенні не вирішено питання про стягнення втрат на правничу допомогу, тому представник позивача у відповідності до норм чинного законодавства України звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення. При цьому, представник у заяві зазначила, що повний текст судового рішення надійшов на її електрону пошту 28.02.2026, на підтвердження чого надала витяг з електронної пошти.
Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, адвокатом Міхальовою В.В. надані наступні докази: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1062749 від 28.09.2023; акт наданих послуг (виконаних робіт) по договору надання (правничої) допомоги № 80 від 20.09.2023; договір № 80 про надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2023; квитанцію до прибуткового касового ордера № 20/09/01 від 20.09.2023 на суму 5000,00 гривень.
Отже, представник позивача у відповідності до вимог чинного законодавства України звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, матеріали підтверджують витрати на правничу допомогу.
А тому, суд з урахуванням складності та категорії справи, строку розгляду даної справи, вважає, що на даний час витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень є співмірними з наданими послугами адвакатом, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 270 ЦПК України,
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Кавун