ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Харків

справа № 638/8782/20

провадження № 22-ц/818/3188/26

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Люшні А.І., Пилипчук Н.П.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід суддям Маміній О.В., Пилипчук Н.П. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійними рішень та правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року, -

встановив:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року у позові відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року шляхом заборони відчуження та обтяження у будь-який спосіб спірних нежитлових приміщень, що належать на праві власності ПП «Ренто-Капітал».

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року у частині вирішення спору про стягнення витрат на правничу допомогу змінено, зменшено їх розмір із 100 000 грн до 10 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасенко Галина Олександрівна, задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року: у частині позовних вимог про визнання недійсним рішення співвласників ПП «Ренто» від 19 червня 2013 року в частині внеску ОСОБА_3 та визнання недійсним (фіктивним) з моменту укладення правочину щодо відчуження ОСОБА_3 шляхом внесення спірного нерухомого майна як внесок до статутного капіталу ПП «Ренто», вчинений на підставі вказаного рішення; недійсним рішення про створення ПП «Ренто-Капітал» від 09 квітня 2015 року в частині внеску ОСОБА_4 та визнання недійсним (фіктивним) з моменту укладення правочин щодо відчуження ОСОБА_4 шляхом внесення спірного нерухомого майна як внесок до статутного капіталу ПП «Ренто-Капітал», вчинений на підставі вказаного рішення скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито; у частині позовних вимог про визнання недійсним (фіктивним) з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 08 квітня 2015 року; припинення права спільної власності, виділення в особисту приватну власність частини нерухомого майна; витребування у ПП «Ренто-Капітал» та ОСОБА_3 1/2 частки спірного нерухомого майна змінено, викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови; у частині позовних вимог про стягнення компенсації з ОСОБА_3 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в іншій частині позовних вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишено без змін. Додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року скасовано.

05 березня 2026 року справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 09 березня 2026 року було визначено склад судової колегії: суддя-доповідач - Маміна О.В., судді - Люшня А.І., Пилипчук Н.П.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2026 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійними рішень та правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року в частині позовних вимог про стягнення компенсації з ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду на 14 квітня 2026 року.

17 березня 2026 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про відвід суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., посилаючись на обставини, що викликають у неї сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Маміної О.В. та Пилипчук Н.П. Вважає, що судді не можуть брати участь у розгляді даної справи і підлягають відводу, оскільки приймали участь у вирішенні інших судових спорів між тими самими сторонами щодо поділу інших частин спільного майна подружжя.

Зазначені обставини, на думку заявника, свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, що є підставою для відводу.

Обговоривши доводи заяви, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зазначені у заяві про відвід обставини, що, на думку заявника, є підставою для відводу зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді з іншого процесуального питання.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, підстав для відводу суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П. в розумінні ст. 36 ЦПК України, не вбачається. Тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Виходячи з висновку суду про необґрунтованість заявленого відводу, справу слід передати на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід відповідно до вимог ч.3 ст. 40 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відвід суддям Харківського апеляційного суду Маміній О.В., Пилипчук Н.П., заявлений представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , визнати необгрунтованим.

Справу передати на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Люшня

Н.П. Пилипчук