Провадження №: 2/336/1139/2026
23 березня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Дорошенко К.В., представника позивача Парфенюк Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Представник позивача Голова районної адміністрацій Федір МАЄР звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Матір`ю дитини є ОСОБА_2 , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначає, що до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшов лист КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» від 23.06.2025 про те, що на підставі направлення служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 08.05.2025 до закладу було зараховано ОСОБА_2 разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Упродовж періоду перебування ОСОБА_2 у закладі, було неодноразово зафіксовано неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме: недостатній догляд за дитиною, недотримання режиму, ігнорування порад і зауважень працівників; систематичне недотримання правил особистої гігієни та гігієни житлового простору; вживання ненормативної лексики та прояви словесної агресії щодо працівників закладу та власної дитини; перебування в закладі у стані алкогольного сп`яніння. Фахівцями закладу неодноразово проводилися профілактичні бесіди з метою попередження подальших порушень та забезпечення належних умов для дитини, однак суттєвих змін у поведінці матері дитини не було зафіксовано. 20.06.2025 в результаті необережного поводження відповідачки з дитячим візочком, дитина з нього випала, дитину залишено в лікарні під наглядом. Працівниками закладу КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» було надано допомогу ОСОБА_3 в оформленні всіх соціальних виплат, на які вона має право, дитину забезпечено одягом та засобами гігієни. Однак, всі отримані виплати ОСОБА_2 витратила впродовж трьох днів після їх отримання та не змогла надати щодо цього обґрунтованих пояснень. Представник позивача зазначає, що відповідач має негативний досвід власного дитинства виховувалась у родині, де були присутні елементи насильства, знецінення, нехтування потребами дитини. З 12.08.2025 ОСОБА_2 була відрахована з закладу разом із малолітньою донькою у зв`язку із порушенням нею договору про надання послуг та внутрішніх правил закладу, після чого, деякий час їх місцезнаходження було невідоме. 18.09.2025 відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітню ОСОБА_1 доставлено до некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР. Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідачки та бабою дитини, встановлено, що матір покинула малолітню доньку вісім діб тому, не повертається, на телефонні дзвінки не відповідає, її місцезнаходження невідоме. Після влаштування дитини у лікарню, мати не вчинила жодних дій для повернення дитини у родину. Позивач розцінює дії матері дитини як злісне, свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що суперечить інтересам дитини та призводить до негативних наслідків.
Посилаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) матері, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 19.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
08.01.2026 від представника третьої особи КНП «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» ЗОР Ірини ДЮЖИК надійшла заява, в якій вона позовну заяву підтримала в повному обсязі.
Ухвалою суду від 24.02.2026 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача Парфенюк Л.П. в судовому засіданні просила позов задовольнити.
Відповідачка, належним чином повідомлена, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання жодного разу не з`явилась, відзив на позовну заяву не подала.
Представник третьої особи КНП «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» ЗОР в судове засідання не з`явився. 08.01.2026 та 16.02.2026 до суду поштою надійшли заяви про розгляд справи без представника третьої особи та підтримання позовних вимог, у яких зазначено, що за період перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в закладі, з 24.10.2025 по теперішній час мати, ОСОБА_2 свою дитину не відвідала жодного разу, умовами проживання, станом здоров`я, її нагальними потребами не цікавилась, матеріально дитину не підтримувала. Усних, чи письмових запитів від матері щодо доньки не надходило.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є ОСОБА_2 , батьком зазначений ОСОБА_5 , актовий запис про народження №142, про що свідчить свідоцтво про народження, видане 13.05.2025 Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відомості про батька ОСОБА_1 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.
З листа Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» від 23.06.2025 №01-22/139 встановлено, що 08.05.2025 ОСОБА_2 було зараховано до закладу разом з малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Упродовж періоду перебування ОСОБА_2 у закладі, було неодноразово зафіксовано неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме: недостатній догляд за дитиною, недотримання режиму, недотримання правил особистої гігієни та гігієни житлового простору; вживання ненормативної лексики та прояви словесної агресії щодо працівників закладу та власної дитини; перебування в закладі у стані алкогольного сп`яніння. Фахівцями закладу неодноразово проводилися профілактичні бесіди з метою попередження подальших порушень та забезпечення належних умов для дитини, однак суттєвих змін у поведінці матері дитини не було зафіксовано. 20.06.2025 в результаті необережного поводження ОСОБА_2 з дитячим візочком, дитина з нього випала, дитину залишено в лікарні під наглядом.
Працівники закладу КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» характеризують ОСОБА_2 , як жінку, яка має обмежений рівень фінансової грамотності, що ускладнює планування сімейного бюджету, раціональне використання коштів, прийняття відповідальних рішень щодо забезпечення потреб дитини.
Наказом начальника служби (управління) у справах дітей ЗМР №3873 від 30.06.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини).
Згідно з Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.09.2025, 18 вересня 2025 pоку о 14 годині 00 хвилин була виявлена дитина жіночої статті. Встановлено, що 10.09.2025 о 04 години 00 хвилин мати ОСОБА_2 залишила свою доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на бабусю ОСОБА_4 .
В заяві Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради, в якій перебуває дитина ОСОБА_1 на час розгляду справи, зазначено, що за час перебування дитини у закладі, з 24.10.2025 мати, ОСОБА_2 свою дитину не відвідала жодного разу, умовами проживання, станом її здоров`я, її нагальними потребами не цікавилася, матеріально дитину не підтримувала.
Висновком Районної адміністрації по Шевченківському району ЗМР визначено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.
З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду підстави для висновку про те, що відповідачка ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, не піклується про доньку, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до дитини загалом.
Після відібрання дитини, відповідачка не вжила заходів щодо повернення дитини в родину.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , які підлягають стягненню з відповідачки, повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 11.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Тобто, аліменти стягуються на користь законних представників дитини.
Оскільки в судовому засіданні питання щодо встановлення опіки над дитиною не вирішувалось, аліменти підлягають стягненню на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитись дитина.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., станом на дату подачі позовної заяви.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 19, 150, 164,166,180-183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно її малолітнього доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитися малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) матері, але не менше, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 11.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Інформація про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.Л. Коваленко