Провадження №2-др/521/46/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Погорілого Олександра Валентиновича про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Хаджибейської нотаріальної контори у м. Одесі про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Хаджибейської нотаріальної контори у м. Одесі про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2026 року за заявою представника позивачки, адвоката Клименка О. В., позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Хаджибейської нотаріальної контори у м. Одесі про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним залищено без розгляду.

Ухвала набрала законної сили.

27 лютого 2026 року від представника відповідача, адвоката Погорілого Олександра Валентиновича, надійшла заява про стягнення судових витрат по вказаній цивільній справі, в якій, посилаючись на те, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача, недотримання ним вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України, просив стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 000 грн. 00 коп.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема в постановах від 26 вересня 2018 року в справі № 148/312/16-ц, від 28 серпня 2025 року в справі № 357/5156/23, від 23 грудня 2025 року в справі № 750/14656/24.

Стороною відповідача не доведено та не надано суду доказів того, що при зверненні до суду з цим позовом та під час його розгляду позивачкою вчинено будь-які недобросовісні дії, чи вона мала протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем не доведено необґрунтованості дій позивача, а саме по собі подання заяви про залишення позовних вимог без розгляду не є необґрунтованими діями (при цьому закон не зобов`язує позивача обґрунтовувати мотиви подання такої заяви), суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 42, 133, 142, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Погорілого Олександра Валентиновича про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Хаджибейської нотаріальної контори у м. Одесі про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2026 року.

Суддя М.В.Мурзенко