У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю

23 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, визначено головуючого суддю Морозова В.В.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою статті 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача отримана на запит суду 20.03.2026.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність направити справу на розгляд іншому суду за підсудністю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За приписами частини 6 статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Із копії постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2025 року установлено, що місцем заподіяння шкоди за адресою: с. Кудлаї Немирівський район Вінницька область, що відноситься до територіальної юрисдикції Немирівського районного суду Вінницької області.

Позивач звертаючись до Черкаського районного суду Черкаської області послався на вимогу ч. 6 ст. 28 ЦПК України та зазначив, що майно, яке було пошкоджене зареєстроване та знаходиться за місцем реєстрації (ведення господарської діяльності), тому він звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області.

Водночас, суд не погоджується із висновками позивача щодо визначення підсудності, оскільки у частині 6 статті 28 ЦПК України чітко вказано позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, а не так, як трактує позивач за місцем знаходження майна.

Відтак, з позовної заяви встановлено, що позивача скористався своїм правом у виборі підсудності та бажає щоб справа розглядалася за місцем заподіяння шкоди.

Таким чином, суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, належить виключно позивачеві.

Відтак, суд констатує, що справа не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. (…) Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передати для розгляду за територіальною підсудністю до Немирівського районного суду Вінницької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передати для розгляду за територіальною підсудністю до Немирівського районного суду Вінницької області.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Морозов