ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1815/25 Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/86/26 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Радченко С.В.,

секретар Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2025 року ухвалене у складі судді Сікори О.О. в цивільній справі №650/1815/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»(далі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування заявленого позову було зазначено, що відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022,2023,2024 роки до 31 грудня кожного року за користування її земельною ділянкою з кадастровим номером :02:026:0036 площею 9.67 га на території Максимоогорьковської сільської ради Бериславського району Херсонської області, однак розрахунок не провів, що порушує умови, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем договору оренду з урахуванням укладених до нього додаткових угод.

З урахуванням викладеного просила розірвати договір оренди земді від 22.12.2011 року № 01023, який укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.07.2017 року) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 8723547 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0036; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь позивача, витрати понесені на сплату судового збору та правничу допомогу.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 липня 2025 року за клопотанням позивача до участі в справі залучено співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі задоволено.

Суд вирішив:

Розірвати договір оренди землі від 22.12.2011 № № 01023, який укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.07.2017 року) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 8723547, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0036.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу оренди земельної ділянки, та відповідач в порушення існуючого договору оренди не сплатив орендну плату позивачу за 2023-2024 роки та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання.

За таких обставин судом зроблено висновок про те, що оскільки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» систематично не сплачував позивачу орендну плату за землю, а саме в 2023-2024 роках, то наявні правові підстави для дострокового розірвання договору оренди землі.

Суд не прийняв до уваги посилання відповідача, як на підставу своїх заперечень щодо об`єктивної неможливості використання орендованої земельної ділянки, на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, вказуючи на відсутність підтвердження форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні.

Суд не прийняв до уваги як доказ здійснення досудового розслідування за заявою відповідача, оскільки здійснюється воно за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України - порушення законів і звичаїв війни, вказавши, що сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може звільняти боржника від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки.

Водночас, суд врахував ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати орендовану земельну ділянку, оскільки вона перебували на території яка була тимчасово окупована рф у 2022 році і відповідно відповідач не міг провести посівну компанію та компанію по збору врожаю. Тому за встановлених обставин, керуючись ч.6 ст.762 ЦК України суд дійшов висновку, що відповідач звільняється від сплати оренди за весь час, протягом якого земельна ділянка не могла використовуватися через обставини, за які він не відповідає.

Вимоги апеляційної скарги та її узагальнюючи доводи.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.А. просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12.12.2025 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Здійснити розподіл судових витрат за результатом перегляду оскаржуваного рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач жодним чином не заперечує факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але причина такого є неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами.

Такі обставини на думку скаржника з урахуванням положень ч.6 ст.762 ЦК України є підставою для звільнення відповідача від обов`язку зі сплати орендної плати позивачу за 2023 та 2024 роки, а також виключає застосування до нього наслідків несплати орендної плати у вигляді розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки невиконання обов`язків орендарем відбулося не з вини останнього.

Вказує, що єдиним та належним відповідачем у справі є ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС», оскільки набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки відповідно до договору купівлі продажу від 17.04.2025 року.

Доводи інших учасників процесу.

Відзив до апеляційного суду не надходив.

Явка учасників справи.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Рішення суду в частині висновків про відсутність вини відповідача у невиплаті орендної плати за 2022 рік ніким із учасників справи не оскаржуються, а тому в цій частині рішення суду не переглядається апеляційним судом.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам закону.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу - ОСОБА_1 - на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:026:0036, площею 9,6725 га, з цільовим призначенням 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Херсонської області, Бериславського району. Право власності підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

22 грудня 2011 року між позивачем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі № 01023 щодо зазначеної земельної ділянки.

Надалі відбувалася заміна сторони орендаря. Так, 19 січня 2015 року право оренди було передано від первісного орендаря до ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» на підставі договору про заміну сторони у договорі оренди. У подальшому, 28 липня 2017 року між ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, у зв`язку з чим право оренди перейшло до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0036 зареєстровано право оренди земельної ділянки, при цьому орендодавцем зазначено ОСОБА_1 , а орендарем - ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Строк дії права оренди визначено до 30 листопада 2027 року, з правом пролонгації та з правом передачі в піднайм (суборенду).

Умовами договору (з урахуванням додаткових угод) передбачено внесення орендної плати у грошовій формі у розмірі 6,65% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди, зі строком внесення орендної плати - до 31 грудня кожного року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, на яку посилається позивач, становить 292 542,16 грн, у зв`язку з чим розмір річної орендної плати за ставкою 6,65% становить 19 454,05 грн.

Доказів сплати орендної плати відповідачем за 2023 та 2024 роки матеріали справи не містять.

На підтвердження неможливості використання орендованої земельної ділянки та застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України відповідач вказував, на те, що у період, за який позивач вказує на нібито систематичну несплату орендної плати, об`єктивно існували обставини непереборної сили, пов`язані зі збройною агресією рф проти України, введенням воєнного стану та тимчасовою окупацією території, на якій розташована орендована земельна ділянка.

Представник відповідача зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:026:0036 у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала на території тимчасової окупації, що підтверджується Переліком територій, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376. У зв`язку з цим відповідач був позбавлений фактичної можливості користування земельною ділянкою за її цільовим призначенням, а також можливості здійснювати господарську діяльність у повному обсязі.

Крім того, вказував, що внаслідок збройної агресії рф було знищено та викрадено майно відповідача, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000075, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 438 КК України. Такі обставини, на переконання відповідача, свідчать про прямий причинно-наслідковий зв`язок між воєнними діями та неможливістю належного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах у подібних правовідносинах звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність права у позивача вимагати розірвання укладеного з ним договору оренди землі та вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносин.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, тому апеляційним судом не приймаються до уваги.

Доводи апеляційної скарги (посилання на витяг з ЄРДР № 0000075 від 12 квітня 2022 року; посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, дані в інтерактивній мапі територій були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.

Що стосується доводів Товариства про те, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є неналежним відповідачем у справі з підстав відчуження права оренди земельної ділянки на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» за договором від 17 квітня 2025 року, колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про оренду землі» у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужене.

Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 6 зазначеного Закону, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Отже, саме з моменту державної реєстрації переходу права оренди новий орендар набуває юридично значущих прав та обов`язків щодо користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи встановлено, що договір про відчуження ( продажу) права оренди земельних ділянок укладений між ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» 17 квітня 2025 року, тобто тоді як спірні правовідносини та заборгованість зі сплати орендної плати виникли у період з 2022 - 2024 роки, коли орендарем відповідної земельної ділянки було ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Таким чином, обставина укладення між відповідачами договору відчуження права оренди в 2025 році не впливає на вирішення спору щодо розірвання договору оренди землі з підстав неналежного виконання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договірних зобов`язань протягом 2022-2024 років.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договорами оренди земельної ділянки.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування у цій справі рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2025 року, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Повний текст постанови складено 18.02.2026 р.

Керуючись статтями 374,376,381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О.Бездрабко

С.В.Радченко