УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 234/13958/21

провадження № 61-11156ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2025 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання заявника про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Так, заявнику необхідно було подати до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити клопотання щодо рішення суду першої інстанції, копії скарги та доданих до неї матеріалів для позивача, а також надати докази сплати судового збору у розмірі 5 396,63 грн.

Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

20 січня 2026 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду клопотання, до якого долучено доказ сплати судового збору.

Вимоги ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2025 року заявник виконав частково, оскільки не надав нової редакції касаційної скарги та її копії для позивача.

Верховний Суд у зазначеній ухвалі роз`яснив заявнику спосіб та порядок усунення недоліків, при цьому звернув увагу, що у касаційній скарзі заявник заявляє клопотання про скасування постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, водночас заявник не зазначає клопотання щодо рішення суду першої інстанції, тому таке клопотання не узгоджується зі статтею 409 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України та потребує відповідного уточнення.

Крім того, касаційний суд констатував в ухвалі від 18 вересня 2025 року, що всупереч пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до скарги заявником не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для позивача.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Оскільки касаційну скаргу подано до суду не в електронній формі через електронний кабінет, то заявник мав обов`язок надати копію касаційної скарги для позивача.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня

1997 року).

Оскільки заявником недоліки касаційної скарги усунено частково, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко