Справа № 291/231/26
Провадження №2/291/343/26
У Х В А Л А

24 березня 2026 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Федорчук І.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (за наявними матеріалами справи без виклику сторін у судове засідання) в залі суду селищі Ружин матеріали цивільної справи №291/231/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 19.03.2025 звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 17.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою суду від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка заявила дві позовні вимоги: про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які не є основними та похідними одна від одної.

Ознайомившись із поданими матеріали справи, визначивши характер спірних правовідносин, суддя прийшла до висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог, які об`єднані позивачкою в одне провадження.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до частини 6 статті 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

У відповідності до абз. 4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Відповідно до абзацу 2 частини 6 статті 188 ЦПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 зі змінами у разі роз`єднання (виділення) судових справ, виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматичному розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше та передається судді, яким ухвалено рішення про роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження.

Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18).

Позивачем не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні зазначених позовних вимог. Проте розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд справи.

Заявлені позивачем вимоги не є однорідними чи похідними одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог не залежить від вирішення одна від одної.

Оскільки у позовній заяві заявлені вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, та їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для роз`єднання позовних вимог.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, про роз`єднання позовних вимог у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в самостійні провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 188, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Роз`єднати позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовну заяву в цій частині передати до канцелярії суду для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Для формування такої справи зробити ксерокопії всіх документів зі справи № 291/231/26.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснювати суддею, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

У межах справи №291/231/26 (провадження № 2/291/343/26) залишити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою http://rg.zt.court.gov.ua, а про прийнятті процесуальні рішення у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Федорчук