Справа № 362/2347/26
Провадження 2-з/362/36/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

"23" березня 2026 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя й

установив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить:

- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки в житловому будинку садибного типу №15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На семи вітрах та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки в житловому будинку садибного типу №15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На семи вітрах;

- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0004 площею 0.2059 га та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0004 площею 0.2059 га.

- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб AUDI E-TRON, 2019 року випуску, потужність двигуна НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- в порядку поділу майна подружжя стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 722 931,46 грн. за транспортні засоби RENAULT KANGOO, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ЗАЗ LANOS, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , MINI COOPER, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , BMW I3, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 та припинити частку ОСОБА_1 у вказаних транспортних засобах.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

- житловий будинок садибного типу №15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На семи вітрах;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:060:0004 площею 0.2059 га;

- транспортний засіб AUDI E-TRON, 2019 року випуску, потужність двигуна НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що існує необхідність у накладенні арешту на спірне нерухоме майно та транспортний засіб, оскільки відповідачем вже вчинено ряд дій щодо відчуження інших транспортних засобів з метою приховування майна від поділу.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, виходить з такого.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника) та не є вирішенням справи по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд ураховує, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності», «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд зазначає, що такий вид забезпечення позову, як арешт майна, не призводить до невиправданого обмеження майнових прав власника, оскільки обмежується лише можливість вчиняти дії щодо розпорядження майном.

Вжиття цього процесуального заходу само по собі не порушує вимоги частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого частиною першою статті 6 цієї ж Конвенції.

Також слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22.

Враховуючи предмет спору, наведені позивачем обґрунтування вимог у заяві про забезпечення позову, приймаючи до уваги аргументи заявника щодо можливих недобросовісних дій відповідача, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог і їх співмірністю, суд вважає, що аргументи заявника не є простим побоюванням щодо неможливості захисту його прав без вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас суд зазначає, що згідно з наданих позивачем відомостей Головного сервісного центру МВС станом на 03 березня 2026 року у Єдиному держаному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація щодо наявності у власності відповідача транспортного засобу AUDI E-TRON, 2019 року випуску, потужність двигуна 300 кВт, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

З цих підстав, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок садибного типу №15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На семи вітрах;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:060:0004 площею 0.2059 га.

Отже, заяву належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 149-153, 157 ЦПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити заяву про забезпечення позову частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме:

- житловий будинок садибного типу № 15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На семи вітрах (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- земельну ділянку кадастровий номер :01:060:0004 площею 0,2059 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14).

3. Надіслати (вручити) сторонам (їхнім представникам) копію цієї ухвали.

4. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» ця ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Стягувач:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Боржник:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасники справи мають право звернутись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у порядку, передбаченому ЦПК України.

Суддя О.В. Попович