Справа № 638/5397/26
Провадження № 2/638/6425/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕСТ» про стягнення коштів, -

встановив:

Адвокат Коломойцев Микола Миколайович звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова в інтересах ОСОБА_1 із позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕСТ» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 74 727 гривень 72 копійки.

Перевіривши матеріали позову, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених ч.4 ст.177 ЦПК України.

Зокрема, у відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частино 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3 328 гривень.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 1 331,20 грн. та не більше 16 640

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 вказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України та ч. 1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

За своєю суттю виплати за час вимушеного прогулу відносяться до компенсаційних виплат за порушення права на оплату праці, а тому заявлена позивачем позовна вимога про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором з урахуванням вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідно до ціни позову.

Відтак, позивач відповідно до закону не звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного позову, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн..

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач могла бути звільнена від сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Враховуючи викладене, позивачу пропонується привести позовну заяву у відповідність до вимог ЦПК України, з урахуванням викладених вище обставин.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕСТ» про стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк 3 дні з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В.Цвірюк