Справа № 282/1549/25
Провадження № 2/282/79/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Власюк Н.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , інтереси якої представляє ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини,-

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини.

Разом за позовною заявою представник позивача подав клопотання про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, задавши експертам питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - якщо так, то з якою відсотковою ймовірністю? Проведення експертизи просить призначити у медико-генетичному центрі «МАМА-ПАПА» (адреса: вулиця Перемоги, 73, м. Житомир, Житомирська область, 10003).

12 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачка та її представник в підготовче засідання нез`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавав.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши клопотання про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, дійшов наступного висновку.

Зі змісту ст.76 ЦПК України слідує, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема, висновку експертизи, у тому числі судової молекулярно-генетичної.

Згідно до вимог ч.1 п.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 104 ЦПК України визначено що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування у справах про оспорення батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти рф №3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява №62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Верховний Суд у справі №565/657/16-ц від 05.09.2018 вказав, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства, і його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами.

Також, у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 зазначено, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

З огляду на вищенаведене, у справах щодо оспорення батьківства висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи має істотне значення для вірного вирішення справи.

Таким чином, суд вирішуючи клопотання про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи враховує, що оспорення батьківства розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини, а тому має здійснити всі можливі заходи щодо реалізації відповідною стороною процесуальних прав та обов`язків на належному рівні.

Крім того, судова експертиза як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Натомість, відмова у проведенні судової генетичної експертизи призведе до надмірного формалізму.

Зважаючи на те, що для правильного розгляду справи необхідні спеціальні знання, суд вважає необхідним призначити у справі молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручити експертам Медико - генетичного центру «МАМА ПАПА».

У відповідності до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.252 та п.9 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема призначення експертизи. У випадку призначення експертизи провадження зупиняється на час проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.103, 104, 252, 253 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи задовольнити.

Призначити у справі судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

- чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- якщо так, то з якою відсотковою ймовірністю?.

Проведення експертизи призначити у медико-генетичному центрі «МАМА-ПАПА» (адреса: вулиця Перемоги, 73, м.Житомир, Житомирська область, 10003).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА». Зобов`язати експертну установу після проведення експертизи направити висновок експерта на адресу суду.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 прибути для проходження експертизи до експерта у визначений час та забезпечити прибуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення судово-генетичної експертизи зокрема, і для відібрання зразків біологічного матеріалу, маючи при собі документи, що посвідчують особи.

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі в експертизи, передбачені ст.109 ЦПК України.

На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дати вручення ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач