17.02.2026 Справа № 756/8774/25
Справа №756/8774/25
Провадження №2-з/756/15/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючої - судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІЛА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІЛА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

16.02.2026 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Голяра І.С., про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить відповідачу, а саме: автомобіль MAZDA 6, 1999, (2007) № куз. НОМЕР_1 ; причіп ПГМФ 8304, (2017) № шасі НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що розмір завданої відповідачем позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.02.2025, становить 369 537,27 грн. В порядку досудового врегулювання спору 22.05.2025 відповідачу надсилалася заява-вимога з проханням відшкодувати завдану шкоду протягом семи днів з моменту отримання заяви-вимоги у розмірі 226 959,67 грн., яку відповідач отримав 28.05.2025. Проте, до теперішнього часу відповідачем не відшкодована навіть частина завданої шкоди, натомість відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, що свідчить про намагання уникнути відшкодування завданої ним шкоди позивачу.

Оскільки предметом спору є відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 212 737,17 грн., з метою створення передумов ефективного виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, зокрема за рахунок належного відповідачу рухомого майна, виникла необхідність у забезпеченні вказаного позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке перебуває у власності відповідача, у зв`язку з тим, що існують обґрунтовані ризики відчуження майна відповідачем, що очевидно утруднить чи зробить неможливим ефективне виконання рішення суду.

Представник позивача, відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичної або юридичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Предметом позову, з яким позивач звернувся до суду, є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 212 737,17 грн., а отже враховуючи пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та одночасно невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Арештом майна є накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги предмет та підстави позову, ціну позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, а також того, що невжиття такого заходу забезпечення позову як арешт майна може призвести до відчуження майна у будь-який спосіб, не заборонений законом, що у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MAZDA 6, 1999, (2007) № куз. НОМЕР_1 .

Заява в частині накладення арешту на причіп ПГМФ 8304, (2017) № шасі НОМЕР_2 , задоволеннню не підлягає, оскільки заявник не зазначив вартість такого майна, що позбавляє суд можливості оцінити співмірність застосування запропонованого представником позивача заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, адже сукупна вартість рухомого майна, на яке останній просить накласти арешт, може перевищувати суму шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Голяра Ігоря Степановича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІЛА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Накласти арешт на належене ОСОБА_1 рухоме майно, а саме: автомобіль MAZDA 6, 1999, (2007) № куз. НОМЕР_1 .

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві для виконання, сторонам - для відома.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧІЛА», ; місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 68-А.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тиха