Справа № 583/4914/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Артеменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

10.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справи за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2025 з неї на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» стягнуто заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 36634,91 грн, а також 2248,99 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На даний час вона не має можливості сплатити вказану суму одноразово, оскільки на її забезпеченні перебуває донька, яка навчається на першому курсі інституті, і за навчання якої вона платить щомісяця кошти в сумі 7660,00 грн. Окрім того, вона працює в м. Києві, де орендує житло в сумі 14000,00 грн щомісячно, а також сплачує комунальні послуги як за місцем фактичного проживання, так і за місцем реєстрації.

Учасники справи про день та час слухання справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Установлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 22.12.2025 у справі №583/4914/25, провадження №2/583/1768/25, яке набрало законної сили 22.01.2026, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором позики №1246517 від 01.03.2021 у розмірі 881,64 грн, за договором про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021 у розмірі 14990,75 грн, за договором про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 у розмірі 15834,52 грн, за договором позики №-114151 від 28.08.2021 у розмірі 4928,00 грн, а всього 36634,91 грн, а також стягнуто 2248,99 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Заявниця просить розстрочити виконання судового рішення по справі №583/4914/25 на дванадцять місяців шляхом внесення щомісячних рівнозначних виплат, а суму 2248,99 грн шляхом одноразової оплати до 28.02.2026.

На підтвердження заяви надала суду копію договору №1898/1ІЖ від 11.08.2025 про надання платної освітньої послуги (навчання) для підготовки фахівця Київського національного університету імені Тараса Шевченка, відповідно до якого вартість платної освітньої послуги за навчання ОСОБА_2 становить 76600,00 грн; копію договору оренди квартири №1 від 06.09.2025, відповідно до умов якого орендна плата становить 14000,00 грн за місяць.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12. Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України по справі №17/2013.

Виходячи з того, що згідно з ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що розстрочення виконання рішення - є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють таке виконання боржником. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми заборгованості, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу рішення має бути виконано повністю.

Підставою для розстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності вжиття такого заходу. Наявність підстав для розстрочення має бути доведена боржником. Встановлення графіку виконання судового рішення шляхом його розстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинно базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, розстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Однак заявницею не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявниця, такого характеру не носять. Аргумент заявниці про залежність виконання судового рішення від її майнового стану не можу бути прийнятий до уваги, адже згідно з ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

З огляду на викладене, та враховуючи, що заявницею не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер та об`єктивно унеможливлюють чи ускладнюють виконання ним судового рішення, а наведені у заяві обставини не є підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог щодо розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 18, 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко