Справа № 359/3480/24
Провадження № 2/461/209/26
УХВАЛА

16.02.2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Мироненко Л.Д.

секретаря судового засідання Курилюк А.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вказана цивільна справа.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що на підтвердження позовних вимог позивач надав оригінал розписки, згідно якої, ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 48000 доларів США, та своєчасно не повернув. Відповідач, у свою чергу, стверджує про підробку цієї розписки, він ніколи її не писав, ніколи не був знайомий з позивачем, ніколи не жив та не був в місті Борисполі Київської області. Оскільки предметом спору є заборгованість, яку стягує позивач на підставі розписки, а доводи відповідача ґрунтуються на тому, що він цю розписку не писав, жодних коштів за цією розпискою не отримував, підпис та почерк на розписці не його, для з`ясування даної обставини необхідні спеціальні знання у сфері ідентифікації виконавця рукописного тексту.

Проведення експертизи просив доручити Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та на вирішення експертам поставити наступні питання:

- чи однією особою виконаний рукописний текст в розписці від 2.05.2018 р., яка розпочинається словами: «Я ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_1 проживаючий у м. Бориспіль Київської обл.» та в договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченому восьмого січня дві тисячі чотирнадцятого року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмилою Богданівною, а також в реєстрі, в якому зареєстрована ця нотаріальна дія, в заявах та інших документах, які підписувалися ОСОБА_4 в ході укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири?;

- чи однією особою виконаний підпис в розписці від 2.05.2018 р., яка розпочинається словами: «Я ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_1 проживаючий у м. Бориспіль Київської обл.» та в договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченому восьмого січня дві тисячі чотирнадцятого року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмилою Богданівною, а також в реєстрі, в якому зареєстрована ця нотаріальна дія, в заявах та інших документах, які підписувалися ОСОБА_4 в ході укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири?

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав повністю.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні зазначив, що представником відповідача неправильно сформульовано питання, які слід поставити на вирішення експертам. Наголосив, що оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , не має значення для даної справи та не входить до предмета доказування у ній. Також повідомив, що згідно з Інструкцію про призначення та проведення судових експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 для проведення почеркознавчої експертизи необхідні вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, посвідчені судом, а тому сторона позивача наполягає на зобов`язанні судом відповідача з*явитися у судове засідання та надати відповідні зразки.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цим самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

На підставі частини 1 статті 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, експертиза (дослідження) проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції, а у випадку проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) для державної реєстрації геномної інформації людини - після подання документів та біологічного матеріалу людини, оформлених відповідно до законодавства у цій сфері.

Згідно з п. 3.2. зазначеної інструкції до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5)

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

У підготовчому судовому засіданні стороні відповідача було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів шляхом зобов`язання нотаріуса надати експертній установі оригінали документів для проведення судової експертизи, так як таке не грунтується на вимогах діючого законодавства.

Оскільки судова почеркознавча експертиза може бути призначена виключно у випадку наявності оригіналу документа, що підлягає експертному дослідженню, то відсутність об`єкта дослідження завчасно робить неможливим проведення судової почеркознавчої експертизи на підставі цього документа, інші суду не надані, а відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цього клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 1 ЗУ «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони відповідача, що основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту з метою підтвердження або спростування певних обставин за договором позики, що є предметом розгляду.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити представнику відповідача, що він не позбавлений права повторно звернутися у встановленому порядку до суду з відповідним клопотанням, у разі усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 258-259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,- відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Мироненко