справа № 403/581/25 провадження №2/489/719/26
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У вересні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулось Устинівського районного суду Кіровоградської області, ухвалою якого від 20.11.295 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1364-0133 від 13.03.2024 в загальному розмірі 108424,76 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 13.03.2024 між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір № 1364-0133, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 24000,00 грн. на строк 305 календарних днів, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в розмірі 1,50 % в день та комісією за видачу кредиту - 15% від суми кредиту.

Через неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором станом на 26.08.2025 утворилась заборгованість в розмірі 121144,76 грн., яка складається із 24000,00 грн. простроченої заборгованості за кредиту, 96912,00 грн. простроченими процентами та 232,76 грн. комісії.

Із цієї заборгованості, користуючись своїм правом, позивач просить стягнути лише її частину 108424,76 грн., яка складається із 24000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 84424,76 грн. за простроченими процентами.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 13.03.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1364-0133 продукту «НА ВСЕ», предметом якого є відкриття Позичальнику невідновлювальної кредитної лінії (пункту 2.1).

Відповідно до пункту 3.1 договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розмінні Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами договору позичальнику надано кредит в розмірі 24000,00 грн. на строк 300 календарних днів з 13.03.2024 по 06.01.2025, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,50% за кожен день користування кредитом та комісією за видачу кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту (пункти 4.1, 4.6, 4.7, 4.9).

Згідно пункту 5.1 договору позичальник зобов`язався повернути кредит у останні дні останніх 8 базових періодів (базовий період складає 14 календарних днів) строку кредитування згідно Графіку платежів за договором за зниженою процентною ставкою (додаток № 3 до цього Договору).

Додатком № 3 до договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.

Договір та додатки до нього підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С8861». При підписання договору в розділі 13 «Реквізити Сторін», відповідач електронним платіжним засобом вказала: НОМЕР_1 .

До укладення договору відповідач ознайомилася і підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «А8861» Паспорт споживчого кредиту, який основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 28.08.2025 підтверджується перерахування ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою системи LIQPAY 13.03.2024 на платіжну картку НОМЕР_1 суми кредиту в розмірі 24000,00 грн.

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, станом на 26.08.2025 утворилась заборгованість в розмірі 121144,76 грн., яка складається із 24000,00 грн. простроченої заборгованості за кредиту, 96912,00 грн. простроченими процентами та 232,76 грн. комісії.

Із цієї заборгованості, користуючись своїм правом, позивач просить стягнути лише 108424,76 грн. заборгованості, яка складається із 24000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 84424,76 грн. за простроченими процентами.

Правове обґрунтування та мотиви суду

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин третьої шостої, восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

Судом встановлено, що договір між сторонами укладено у електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію».

Дослідженими судом доказами також підтверджується, що відповідачу було виплачений кредит в розмірі 24000,00 грн., але вона порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула кредит та нараховані відповідно до договору платежі, в установлений таким договором строк, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач підтвердив розрахунком.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно Закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує наведених змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%; з 22.04.2024 денна ставка не більше 1,5%; з 20.08.2024 денна ставка не більше 1%.

Із розрахунку позивача вбачається, що нарахування процентів здійснено за період з 13.03.2024 по 23.04.2024 за зниженою процентною ставкою 1,20 % в день, а починаючи з 24.04.2024 та в подальшому по 26.12.2024 за стандартною процентною ставкою 1,50%.

Вказаний розрахунок в частині нарахування процентів за період з 20.08.2024 по 26.12.2024 не відповідає вимогам законодавства щодо розміру процентної ставки, яка не може перевищувати 1% в день.

За розрахунком суду розмір прострочених процентів за період з 13.03.2024 по 26.12.2024 становить 85536,00 грн. ((24000,00 х1.20% х 42)+(24000,00х1,50%х 118)+(24000,00 х 1%х129).

Разом з тим, так як позивач скористався своїм правом та зменшив розмір процентів з 96912,00 грн. до 84424,76 грн., які є меншими за розмір визначений судом, стягненню підлягають проценти на яких на полягає позивач.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить о висновку про задоволення позову в розмірі вказаному позивачем.

Так як позов задоволено, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1364-0133 від 13.03.2024 в загальному розмірі 108424,76 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн., всього 110847,16 грн. (сто десять тисяч вісімсот сорок сім гривень 16 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» , , юридична адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 20.02.2026.

Суддя І.В.Коваленко