Справа № 645/2064/24
Провадження № 2/645/36/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.

За участю секретаря судових засідань Хілінського М.І.

Учасники справи:

представник позивача адвокат Омельницька Тетяна Валентинівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000407 від 22.01.2014,

представник відповідача адвокат Александрова Тетяна Василівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1700 від 27.06.2017,

представник третьої особи Дяк Юлії Михайлівни, діє на підставі довіреності від 10.07.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 , 3-тя особа Міністерство охорони здоров`я про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Харківський національний медичний університет (скорочено ХНМУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг в розмірі 120 412,40 грн. за період лютий 2019 лютий 2024 та судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_1 посилилася до гуртожитку АДРЕСА_3 на підставі контракту №6063 від 14.04.2014 на тимчасове проживання в гуртожитку, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № НОМЕР_1 ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 01.05.2014 року по 01.05.2015 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам його родини кімнату АДРЕСА_4 , та згідно п 3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п 2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідач, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Положеннями п 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

Відповідачка та члени його родини після закінчення строку дії контракту №6063 від 14.04.2014 продовжили проживати в кімнаті №1 житлового блоку НОМЕР_2 гуртожитку № НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1 та користуватися всіма необхідними послугами. Отже, оскільки відповідачка не уклала новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток №7 ХНМУ), але продовжила займати кімнату №1 житлового блоку 106 із членами родини (сином), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат на комунальні послуги, які тривали до моменту укладення між позивачем та відповідачкою 26.10.2022 року Контракту №1/14021 на тимчасове проживання в гуртожитку.

Відповідно до умов Контракту №1/14021 від 26.10.2022 на тимчасове проживання в гуртожитку, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком №7 ХНМУ, його було укладено строком на 1 рік, з 26.10.2022 року по 26.10.2023 року, оплата за проживання визначається, виходячи із встановлених тарифів для даної категорії мешканців (п.4.1 Контракту).

Положеннями п 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку (п.4.3 Контракту).

Відповідачка не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.02.2019року по 01.03.2024 року у неї утворилась заборгованість в сумі 121012,40 грн.

Відповідачка не погодився із зазначеним позовом, надавши суду відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, стверджуючи, що позивачем пропущений строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові. Крім того, стверджує про недоведеність позовних вимог, відсутність належних, достатніх та допустимих доказів. Відповідачка не заперечує, що 26.10.2022 між нею та Харківською медичною академією післядипломної освіти укладений контракт №1/14021 на тимчасове проживання в гуртожитку, за умовами якого вона на умовах тимчасового користування використовує кімнати 2,3 житлового блоку № НОМЕР_4 за адресою Салтівське шосе 268 спільно із сином ОСОБА_2 . Разом із тим контракт не містить даних про загальну площу наданого їй у користування за контрактом приміщення, в той час як позов про відшкодування витрат на утримання будинку та території, комунальних послуг розрахований позивачем, виходячи із ціни користування 1 метром квадратним. Також відповідачка вважає, що відсутні докази того, що об`єм наданих їй послуг, відповідає тарифам, встановленим ректором ХМАПО, нараховується виходячи з кількості осіб, в тому числі членів сім`ї наймача, також є недоведеним правильність та відповідність розрахунків вартості комунальних послуг та тарифів. Відповідачка також стверджує про відсутність доказів перебування гуртожитку на балансі позивача. Додатково відповідачка зазначила, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року по справі №520/7440/21 було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та 06 червня 2024 року Другий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином, на цей час позивач не може вважатися правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже є неналежним позивачем у цій справі, тобто особою, права та інтереси якої не порушені.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

17.05.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

20.05.2024 року надійшло клопотання представника позивача Карасава Олега Петровича про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon».

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20.05.2024 Клопотання представника позивача задоволено.

10.06.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшла відповідь на відзив.

27.06.2024 від відповідача ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Король В.Р. надійшли додаткові пояснення.

08.08.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшли додаткові пояснення щодо нарахування витрат на утримання будинку і території та комунальні послуги.

20.09.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

24.09.2024 року надійшло клопотання представника відповідача Александрової Т.В. про участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon».

24.09.2024 від відповідача ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Александрова Т.В. надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство охорони здоров`я України.

24.09.2024 року через електронний суд надійшло клопотання представника відповідача Александрової Тетяни Василівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

13.01.2025 від третьої особи Міністерство охорони здоров`я України, надійшли письмові пояснення стосовно позовних вимог та відзиву на позов, та клопотання про участь третьої особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 року клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 підготовче засідання у цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах.

В судовому засіданні представники позивача та 3-ї особи підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав та способом, детально обґрунтованих в позовній заяві. 3-тя особа додатково зазначила, що подальші судові рішення, ухвалені у справах № 520/7440/21 та № 520/5316/23, якими було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливають на право позивача на позов у даній справі та обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала до суду заяву, якою просила слухати справу за її відсутності , проти задоволення позову заперечу.

Представник відповідача, адвокат Александрова Т.В., у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, у повному обсязі підтримала заперечення, викладені у відзиві на позов та додатково зазначила наступне. Позивач зазначає, що він є правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти (код згідно з ), якій належало право вимоги до Відповідача. Так, 08 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти», відповідно до пунктів 1, 2 якого визначено: Погодитися з пропозицією Міністерства охорони здоров`я щодо реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти (код згідно з ) шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету (код згідно з ). Але, Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року по справі № №520/7440/21 було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».. Крім того, 06 червня 2024 року Другий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином, на цей час Позивач не може вважатися правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже є неналежним позивачем у цій справі, тобто особою, права та інтереси якої не порушені. Отже, Харківській національний медичний університет є неналежним позивачем, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

3-тя особа Міністерство охорони здоров`я України позовні вимоги підтримало та в заяві про вступ у справу зазначило, що станом на 03.09.2024 за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №393361478 від 03.09.2024) щодо об`єкту будівля літ. А-2-16 (гуртожиток) за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я, особа, яка наділяється правом оперативного управління зазначеним об`єктом є Харківський національний медичний університет (номер запису про інше речове право 48953902). Станом на 04.09.2024 за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти (). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», підпункту 14 пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267, Наказу МОЗ України від 26.01.2018 и№152 Харківський національний медичний університет належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до чинного Розпорядження КМУ від 08.02.2021 №103-р та наказу МОЗ від 15.03.2021 №452. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, МОЗ спрямував свою волю на передання не окремого майна, прав та обов`язків ХМАПО, а всієї їх сукупності. Відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерством охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 268. Станом на теперішній час наказ МОЗ від 27.12.2023 №2343 є чинним. Будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на сьогодні студентський гуртожиток №7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово комунальних послуг здійснюється ХМНУ шляхом укладення договорів на закупівлю послуг за державні кошти.

Суд, вивчивши доводи позивача, представника відповідача, 3-ї особи, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Статтями 78, 81ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Розпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету.

В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.12.2022 №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку АДРЕСА_4 , а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343.

Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном.

Відповідно до Контракту №6063 від 16.04.2014 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із ОСОБА_1 , його було укладено на період з 01.05.2014 року по 01.05.2015 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам її родини: син ОСОБА_2 кімнату АДРЕСА_5 .

Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв.м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту).

Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та Відповідачкою контракту №6063 від 16.04.2014 на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять.

Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №6063 від 16.04.2014 строку його дії відповідачка разом із членами своєї родини продовжила проживати та займати квартиру кімнату АДРЕСА_5 , не укладаючи нового контракту на проживання.

Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідачки разом із членами своєї родини в кімнаті АДРЕСА_5 суду також не надано.

Отже встановлені судом фактичні обставини дають підстави для твердження про виникнення між сторонами з моменту укладення Контракту №6063 від 16.04.2014 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачці житлової площі за договором найму і в силу таких відносин відповідачка зобов`язана нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родити, а також за використання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги.

В подальшому 26.10.2022 між ОСОБА_1 та ХМАПО укладений новий контракт №1/14021, предметом якого є надання в тимчасове користування кімнат 2, 3 житлового блоку № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 наймачу та членам його родини, син ОСОБА_2 на період з 26.10.2022 року по 26.10.2023 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з встановлених тарифів для даної категорії мешканців (п.4.1. Контракту).

Згідно п. 3.2.1. Контракту ХМАПО зобов`язалось надати у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п.3.2.2 надати наймачу комунальні послуги.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Положеннями п.п. 4.2-4.3 Контракту передбачено, що наймач зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку, яка враховує в собі витрати на утримання будинку й території та житлово-комунальні послуги. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку.

Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та Відповідачкою контракту №1/14021 від 26.10.2022 на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять.

Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №1/14021 від 26.10.2022 строку його дії відповідачка разом із членами своєї родини продовжила проживати та займати кімнати №2,3 житлового блоку АДРЕСА_6 , не укладаючи нового контракту на проживання.

Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідачки разом із членами своєї родини в кімнатах АДРЕСА_7 суду також не надано.

Відповідно до даних розрахунку ціни позову за період 01.02.2019 01.03.2022 суми відшкодування вартості обслуговування гуртожитку, освітлення міст загального користування, користування ліфтами тощо здійснений виходячи із корисної площі кімнати №1 блоку 106 27.3 кв.м., а з 01.12.2022 по 01.03.2024 площі кімнат №2, 3 блоку 201 51,2 кв. м, а також виходячи із фактичного проживання в цих приміщеннях відповідно в період з 01.02.2019 по 01.01.2023 1 особи, з 01.01.2023 по 01.05.2023 2 осіб, з 01.05.2023 по 01.11.2023 1 особи, з 01.11.2023 по 01.03.2024 2 осіб- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнаючи факт проживання в наведених приміщеннях гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , відповідачка в той же час заперечує, що користується такими кімнатами у визначених позивачем площах. При цьому відповідачка не надає суду інших даних щодо площі приміщень, якими вона користується та які нею фактично визнаються.

Суд бере до уваги визнання відповідачкою обставин проживання разом із родиною в кімнатах АДРЕСА_7 та фактичного продовження між сторонами договірних відносин із тимчасового проживання в гуртожитку та у відповідності до ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України такі обставини не підлягають доказуванню.

Також судом досліджений зміст стор. 13 паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого 04.09.1997 Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 , де міститься дані про реєстрацію місця проживання відповідачки АДРЕСА_1 .

Зазначене доводить факт проживання та користування відповідачкою гуртожитком по АДРЕСА_1 , адже Відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання (далі - декларація), поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).

За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площ приміщень, які становили предмет контрактів №6063 від 16.04.2014 та №1/14021 від 26.10.2022.

При цьому суд бере до уваги наданий та досліджений під час судового розгляду витяг з технічного паспорту на гуртожиток по АДРЕСА_1 (інв. справа №61257), виготовлений 19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», де містяться розрахункові дані про площі приміщень в гуртожитку. Такі дані повністю узгоджуються з витягами з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку (кімн. 106/1 та 201/2,3)

Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання в гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами, інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Відповідно до Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України 21.11.2019 №1452 та Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20.06.2018 №498. Заклад освіти розробляє власне положення про користування гуртожитком закладу освіти, яке затверджує керівник закладу освіти за погодженням з органами студентського самоврядування.

Відповідно до Положення про користування студентськими гуртожитками Харківського національного медичного університету, затвердженого наказом №184 від 10.08.2020 студентські гуртожитки використовуються для проживання здобувачів освіти (студентів, аспірантів, докторантів, інтернів, клінічних ординаторів, слухачів). В тому числі іноземних громадян, під час навчання в ХНМУ за очною (денною), заочною формою здобуття освіти, вступників та працівників університету, які не мають постійного місця проживання за місцем розташування університету. Відповідно до п.п.5 п.2.2. за умови повного забезпечення здобувачів освіти університету житловою площею, у студентських гуртожитках можуть проживати працівники університету та інші громадяни. Студентський гуртожиток має особливий правовий режим користування, зокрема, це є тимчасовим місцем проживання у період роботи чи навчання у зв`язку з трудовими відносинами або навчання м у навчальному закладі освіти, житлові приміщення надаються у тимчасове користування на умовах оплати за користування гуртожитком. Згідно п.2.11 Положення розмір плати за проживання у студентських гуртожитках університету встановлюється ректором за погодженням з органом студентського самоврядування та виборним органом профспілкової організації студентів з урахуванням вимог чинного законодавства. Плата за проживання у студентських гуртожитках університету вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму житлової площі у гуртожитках університету. Згідно п.п. 2.7, 2.8 жила площа у студентських гуртожитках університету надається 1) у вигляді окремого ліжко місця для спільного проживання одиноких осіб однієї статі; 2) окремого жилого приміщення для відокремленого проживання однієї особи або сім`ї.

Постановою КМУ №796 від 27.08.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності» затверджений відповідний перелік та серед них в п.п. 4) п.7 міститься послуга 4) надання громадянам, які користуються послугами, зазначеними у підпунктах 1-3 цього пункту, комунальних послуг, послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків і приміщень.

Відповідно до п.2 спільного наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 28.03.2011 №384/423/173, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2011 за №520/19258 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної власності» Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 N 736/902/758 ( z1196-10 ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2010 за N 1196/18491, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку.

Судом досліджені зміст наказів ХМАПО від 03.06.2019 №210-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_8 у зв`язку з виготовленням нового технічного паспорту гуртожитку АДРЕСА_8 (інвентаризаційна справа №61257 від 19.03.2019 станом на 14.12.2018) з 03.06.2019»; від 20.01.2020 №40-з «Про вартість проживання в гуртожитку №1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01січня 2020 року», від 20.01.2020 №346-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_8 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року», від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_8 у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року», від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку», а також накази ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитку №7 ХНМУ», від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ», від 20.04.2023 №840адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження від 15.05.2023 №1 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за квітень 2023 року», від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за травень 2023 року», від 17.07.2023 №4 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за червень 2023 року», від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за липень 2023 року», від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за серпень 2023 року», від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за вересень 2023 року», від 17.11.2023 №9 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за жовтень 2023 року», від 14.12.2023 №10 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за листопад 2023 року», від 29.12.2023 №11 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за грудень 2023 року», від 19.02.2022 №1 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за січень 2024 року», від 15.03.2024 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за лютий 2024 року».

Такі накази та розпорядження ухвалені з посиланням на відповідні акти законодавства та стосуються саме гуртожитку АДРЕСА_2 .

Наданий позивачем розрахунок ціни позову містить посилання на вартість 1м2 обслуговування гуртожитку, зокрема за лютий 2019-грудень 2019 року 11,00 грн. за 1м2, січень 2020 -грудень 2020 року 13,290 грн. за 1м2, за січень 2021 грудень 2021 року 14,910 грн. за 1м2, січень лютий 2022 року 15,48 грн. за 1м2, вересень листопад 2022 року 7,57 грн. за 1м2, грудень 2022 року 6,39 грн. за 1м2, січень -грудень 2023 року 13,50 грн. за 1м2, січень-лютий 2024 року 14,50 грн. за 1м2, що відповідає наведеним локальним розпорядчим актам ХМАПО та ХНМУ.

Отже доводи відповідачки про не доведення позивачем порядку та способу обрахування витрат на обслуговування приміщень гуртожитку та вартості комунальних послуг спростовуються наведеними та дослідженими судом письмовими доказами у справі.

Поняття терміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК СРСР, а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 67, 68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11).

З урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, суд визнає, що плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу.

Отже позовні вимоги про відшкодування вартості обслуговування гуртожитку (утримання будинку та території) в сумі 19 006,62 за 2019 рік., 23697,24 грн. за 2020 рік, 23 190,77 грн. за 2021 рік, 19349,95 грн. за 2022 рік, 27 087,56 грн. за 2023 рік, 8080,26 грн. за 2024 рік підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення заборгованості за іншими видами комунальних послуг.

Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку № 7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за вересень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 17.11.2023 №9 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за жовтень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.12.2023 №10 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за листопад 2023 року», розпорядження ХНМУ від 29.12.2023 №11 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за грудень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 19.02.2022 №1 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за січень 2024 року», розпорядження ХНМУ від 15.03.2024 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за лютий 2024 року».

Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.02.2019 - 01.03.2024 у відповідачки як особи, що фактично разом із членами своєї родини (сином) проживала в кімнатах 106/1 (2019-листопад 2022) загальною опалювальною площею 33,7 кв.м., корисною площею 27,3 кв.м. та №201/2,3 (грудень 2022 лютий 2024) загальною опалювальною площею 57,1 кв.м. 51,2 кв..м., АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість в загальному розмірі 120 412,00 грн., в т.ч. за лютий грудень 2019 року в сумі 19 006,62 грн., виходячи з яких 3807,55 грн. витрати на утримання будинку та території, 3016,21 грн. на опалення, 4280,22 грн. гаряча вода, 1802,46 грн. холодна вода, 822,24 грн. водовідведення, 1773,38 грн. електропостачання, 30,16 грн. освітлення міст загального користування, 297,73 грн. користування ліфтами, 8,91 грн. користування білизною.

Аналогічно за 2020 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 23697,24 грн., виходячи з яких 4670,16 грн. витрати на утримання будинку та території, 3572,51 грн. на опалення, 4695,15 грн. гаряча вода, 2980,40 грн. холодна вода, 1778,46 грн. водовідведення, 1692,00 грн. електропостачання, 26,40 грн. освітлення міст загального користування, 322,92 грн. користування ліфтами, 9,72 грн. користування білизною.

За 2021 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 23190,77 грн. виходячи з яких 5188,68 грн. витрати на утримання будинку та території, 3986,51 грн. на опалення, 3448,56 грн. гаряча вода, 2696,05 грн. холодна вода, 1370,80 грн. водовідведення, 2276,79 грн. електропостачання, 26,40 грн. освітлення міст загального користування, 322,92 грн. користування ліфтами, 8,91 грн. користування білизною.

За 2022 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 19 349,95 грн. виходячи з яких 1877,21 грн. витрати на утримання будинку та території, 2197,92 грн. на опалення, 918,98 грн. гаряча вода, 4886,94 грн. холодна вода, 2569,73 грн. водовідведення, 3396,30 грн. електропостачання, 21,16 грн. освітлення міст загального користування, 247,01 грн. користування ліфтами, 8,91 грн. користування білизною.

За 2023 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 27087,56 грн. виходячи з яких 8253,90 грн. витрати на утримання будинку та території, 6751,07 грн. на опалення, 0,00 грн. гаряча вода, 1032,08 грн. холодна вода, 546,16 грн. водовідведення, 5441,15 грн. електропостачання, 26,40 грн. освітлення міст загального користування, 133,93 грн. вивіз сміття.

За січень лютий 2024 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 8080,26 грн. виходячи з яких 1484,80 грн. витрати на утримання будинку та території, 3055,69 грн. на опалення, 0,00 грн. гаряча вода, 181,55 грн. холодна вода, 96,07 грн. водовідведення, 1784,20 грн. електропостачання, 106,13 грн. освітлення міст загального користування, 25,11 грн. вивіз сміття.

Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачкою до суду не надано.

Одночасно дослідженням змісту розрахунку ціни позову судом встановлено, що відповідачкою здійснено оплату за вересень 2021 року в сумі 300,00 грн. та за жовтень 2021 року в сумі 300,00 грн. та такі сплати враховані позивачем в загальний розрахунок ціни позову.

Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2019- 2024 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_9 , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2019 рік: щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень за договорами №11623/09-ТВ-Б від 07.02.2019. №1622/09-ТК-Б від 07.02.2019; щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/19 від 01.02.2019, акти приймання передачі послуг та платіжні доручення про сплату; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №1-0060С від 01.01.2019, №0060С від 28.02.2019, копії актів приймання передачі електроенергії, платіжні доручення; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/19/1 від 06.03.2019, акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії, платіжні доручення; за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021 ; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023-рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2024 рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір №25 від 24.01.2023, копії актів наданих послуг, платіжні доручення; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10130/24 від т29.12.2023, копії актів приймання передачі теплової енергії, платіжні доручення; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №0060 від 15.01.2024, копії актів приймання передачі електроенергії, платіжні доручення, щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення за договорами №18524/00-Б-2 від 23.01.2024, №18523/00-2-Б від 23.01.2024, копії актів приймання передачі наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжні доручення; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ.

У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких наданих позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Детальним дослідженням змісту розрахунку ціни позову, судом встановлено, що він містить як посилання на розмір площі, займаних відповідачкою кімнат в гуртожитку, так і на кількість осіб, які в них проживають із відповідністю їх витягам з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку за адресою АДРЕСА_10 за період 01.02.2019 по 01.01.2023, з 01.01.2023 по 01.05.2023, з 01.05.2023 по 01.11.2023, з 01.11.2023 по 28.02.2024.

Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачці у заявлений період, а відповідач відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідача від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надав.

Посилання відповідачки про відсутність заборгованості через відсутність укладеного із нею договору або не зазначення в ньому розміру найманого житла судом сприймається критично.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення передбачені ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка після закінчення строку дії контракту №6063 від 16.04.2014 не уклала договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідачка фактично продовжувала проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами.

Отже між сторонами після 01.05.2015 та до укладення в подальшому контракту №1/14021 від 26.10.2022 встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Аналогічні відносили склалися й після закінчення контракту №1/14021 від 26.10.2022, тобто після 26.10.2023.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Аналогічні положення передбачені ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» -житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п.3 ч.2ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17).

Отже, відповідачка після закінчення строку дії контракту №6063 від 16.04.2014, під час дії контракту №1/14021 від 26.10.2022 та після його закінчення та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинна була щомісячно сплачувати фактично отримані нею послуги на умовах, визначених законом.

На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги. Більш того, судом встановлено, що відповідні послуги не сплачувались відповідачкою й за наявності контракту на проживання, зокрема №1/14021 від 26.10.2022.

Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного.

Судовими рішеннями у справах №520/7440/21 та № 520/5316/23 були визнані протиправним та скасовані розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».

Разом із тим, за актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом).

Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти ().

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках.

Відповідно до п.п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором».

Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти () під час судового розгляду не добуто.

У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі.

Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021р. №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на час розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти.

У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.

Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість».

Суд не може заохочувати недобросовісну поведінку боржника з тим, щоб останній отримав майнову вигоду лише через невиконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23. Більш того, суд вважає, що визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливає на обов`язок відповідачки здійснювати оплату витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг позивачу, який наразі продовжує бути балансоутримувачем будівлі гуртожитку.

Щодо строку позовної давності, про порушення якого стверджує відповідачка, то суд дійшов висновку, що заява про його застосування, в межах строку пред`явлених позовних вимог, не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із приписами ст. ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Так Постановою Кабінету Міністрів України "«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати").

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Також Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану

Таким чином, враховуючи те, що з 30 березня 2020 року у зв`язку із запровадженим карантином, який діяв до 30 червня 2023 року на всій території України, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, а в подальшому введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості з 01.02.2019 не виходить за строки позовної давності.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 1ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.509,526,611,638,639,714 ЦК України, ст.ст.12,81,141,247,263-265,279,280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає у АДРЕСА_7 на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, ,) заборгованість з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг у розмірі 120 412 (сто двадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 яка проживає у АДРЕСА_7 на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, , ) судовий збір у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

позивач Харківський національний медичний університет, юридична адреса 61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, pax. № UA2001549, , МФО 820172,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа - Міністерство охорони здоров`я України, юридична адреса вул. Грушевського, 7, м. Київ, 01601,.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.02.2026.

Суддя Е.Є. Сілантьєва