Справа № 191/6237/25
Провадження № 2/191/3217/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Будакової Х.Б.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо», третя особа: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 травня 1993 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Лівінським О.С. за реєстром №726. На підставі вказаного Договору чоловік позивача ОСОБА_3 став власником вказаного житлового будинку. 09 лютого 2016 року чоловік позивача склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер і після його смерті позивач прийняла спадщину за заповітом і стала власником вказаного житлового будинку. 29 липня 2025 року у зв`язку з необхідністю реєстрації місця проживання у зазначеному будинку своїх онуків і доньки позивач звернулася до Синельниківського Центру надання адміністративних послуг з відповідною заявою, але в цей же день була отримана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що на її житловий будинок накладена заборона. Як в подальшому було встановлено, 13 травня 1965 року колишній власник будинку ОСОБА_2 отримав в Паровозному депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці, де на той час працював, позичку в сумі 5200 рублів. На підставі повідомлення Паровозного депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці від 13 травня 1965 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку, яке 05 грудня 2006 року перенесено реєстратором: Першої Синельниківської державної нотаріальної контори до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №54274864. Однак ОСОБА_2 за життя виплатив Паровозному депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці взяті у позичку грошові кошти, про що свідчить довідка №309/986 від 24 жовтня 2025 року. Накладене обтяження на належний позивачу житловий будинок не було скасовано і на даний час позивач позбавлена можливості реалізувати своє право власника будинку. Просить суд скасувати вищезазначену заборону на житловий будинок.

Представник позивача Носач С.С. завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі і вирішення справи на підставі діючого законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 від 25 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт смерті чоловіка позивача ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , також підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на належний позивачу житловий будинок накладена заборона.

Як встановлено судом, 13 травня 1965 року колишній власник будинку ОСОБА_2 отримав в Паровозному депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці, де на той час працював, позичку в сумі 5200 рублів. На підставі повідомлення Паровозного депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці від 13 травня 1965 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку, яке 05 грудня 2006 року перенесено реєстратором: Першої Синельниківської державної нотаріальної контори до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №54274864.

Однак ОСОБА_2 за життя виплатив Паровозному депо ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці взяті у позичку грошові кошти, про що свідчить довідка Структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» №309/986 від 24 жовтня 2025 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У ч.1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, а накладена на будинок заборона порушує її права на розпорядження належним їй будинком.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо», третя особа: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити у повному обсязі.

Скасувати заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 13 травня 1965 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Паровозного депо Синельникове, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 54274864 від 05 грудня 2006 року, та вилучити відповідний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Порошина