Провадження №2/751/270/26
20 лютого 2026 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,
секретаря судового засідання Островської А.С.,
учасники справи:
позивач АТ «ТАСКОМБАНК»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
І. Стислий виклад позиції позивача.
АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Угодою про надання кредиту «Кредит готівкою» № 4203 від 25 жовтня 2023 року у розмірі 174 356 гривень 72 копійки та понесених позивачем судових витрат.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Угоду про надання кредиту «Кредит готівкою» № 4203 на наступних умовах: сума кредиту 100 000 гривень, пільгова процентна ставка 70% річних від суми кредиту, звичайна процентна ставка 0,19% в день (68,40% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту 36 місяців, з кінцевим терміном повернення
25 жовтня 2026 року.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Позичальник умови договору не виконує, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернув і станом на 07 жовтня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 174 356 гривень 72 копійки, що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 89 572 гривні 67 копійок; заборгованості за відсотками (в т.ч. прострочена) 84 784 гривень 05 копійок.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від
26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
25 жовтня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Угоду про надання кредиту «Кредит готівкою» № 4203, за умовами якої клієнту надана сума кредиту 100 000 гривень, пільгова процентна ставка 70% річних від суми кредиту, звичайна процентна ставка 0,19% в день (68,40% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту 36 місяців, з кінцевим терміном повернення 25 жовтня 2026 року (а.с. 5-8).
Відповідно до п. 1.1 Угоди сторони підтверджують, що правовою основою для укладання цієї угоди є договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між сторонами (далі основний Договір/Договір), до якого укладається ця угода про надання кредиту «Кредит готівкою» (Далі разом «основний Договір» та ця Угода являються Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою»).
Укладення цієї угоди здійснюється сторонами за допомогою мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується клієнту, який пройшов автентифікацію та має укладений основний договір.
Згідно з п. 2.1 Угоди банк надає клієнту кредит на умовах, передбачених кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою», а клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» та повернути банку кредит у терміни встановлені кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою».
До позовної заяви позивач додав витяг публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що затверджена рішенням правління АТ «ТАСКОМБАНК», Протокол № 22-1, та введена в дію з
01 червня 2023 року, паспорт продукту «Кредит готівкою». (а.с. 21-25).
Угода про надання кредиту «Кредит готівкою» № 4203 та паспорт продукту підписані ОСОБА_1 УЕП, що перевіряється за допомогою відкритого ключа клієнта.
Відповідно до п. 1.3 Угоди клієнт підтверджує, що до підписання цієї угоди, він ознайомився: з інформацією щодо порядку та умов отримання кредиту «Кредит готівкою» (в т.ч. інформацією, яка міститься в Паспорті споживчого кредиту «Кредит готівкою»), з інформацією, що вказана в
Пунктом 3.2 Угоди передбачено, що повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів здійснюється клієнтом, шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок банку.
Відповідно до розрахунку заборгованості по Угоді про надання кредиту
від 25 жовтня 2023 року № 4203 та виписки по особовому рахунку станом на 07 жовтня 2024 року загальний розмір заборгованості перед АТ «ТАСКОМБАНК» складає 174 356 гривень 72 копійки, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 89 572 гривні 67 копійок; заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) 84 784 гривень 05 копійок (а.с. 26-27, 28-87).
08 вересня 2025 року АТ «ТАСКОБАНК» направив до відповідача повідомлення-вимогу про дострокове повернення суми кредиту за Угодою про надання кредиту від 25 жовтня 2023 року № 4203 (а.с. 91). Доказів про виконання цієї вимоги матеріли справи не містять.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до положень частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом підтверджується розрахунком та відповідачем не спростований.
Суд дійшов до висновку, що оскільки ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» слід задовольнити в повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати
(а.с. 4), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за угодою про надання кредиту «Кредит готівкою» від 25 жовтня 2023 року № 4203 у розмірі 174 356 гривень 72 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 2 422 гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації:
АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
Суддя Р.М. Топіха