Провадження № 22-ц/812/88/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2026 року м. Миколаїв

справа № 477/1187/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу судді Вітовського районного суду Миколаївської області, постановлену 01 вересня 2025 року суддею Сауковою А.А. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про скасування заповіту,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У червні 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заповіту.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вітовського районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2025 року позовну заяву повернуто на підставі статті 185 ЦПК України, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог ухвали Вітовського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу Вітовського районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2025 року скасувати.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт просила про проведення експертизи заповіту та про витребування у приватного нотаріуса Сапеги Е.П. копії спадкової справи.

В уточненому тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 виклала підстави задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи інших учасників

Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.Мотивувальна частина

Враховуючи приписи пункту 6 частини першої статті 353 та відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки рішення у цій справі ухвалене за відсутності учасників справи, повне судове рішення складене 17 лютого 2026 року, датою ухвалення рішення є 17 лютого 2026 року.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позиція апеляційного суду

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд включає, насамперед, принцип доступу до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В силу частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частинами 1, 3, 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційним судом встановлено, що у червні 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заповіту.

Ухвалою Вітовського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачці запропоновано усунути недоліки позовної заяви.

У своїй ухвалі суд першої інстанції посилався на те, що відповідно положень статті 175 ЦПК України позовна заява має містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Однак, позивачкою не конкретизовані позовні вимоги, не зазначені докази, які підтверджують викладені нею обставини. Також позивачкою не зазначено те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також відповідно до частин першої, п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 подала новий текст позовної заяви, в якому просила витребувати у нотаріусів копії заповітів, виклала пояснення відповідача ОСОБА_2 щодо розпорядження майном, яке заповідав йому його брат ОСОБА_3 , та підстави отримання спірного майна батьком ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_1 у новому тексті позовної заяви не зазначила передбаченого законом способу захисту її прав та інтересів та не зазначила, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім цього позовна заява подана в одному екземплярі.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про невиконання позивачкою ОСОБА_1 вимог ухали про залишення позовної заяви без руху та про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до змісту статей 12, 13, 81, 175 ЦПК України позивач самостійно визначає зміст позовних вимог, зазначає сторони та інших учасників спору, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає докази на підтвердження цих обставин.

Суддя згідно статей 175, 177, 185-187 ЦПК України перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Виходячи з аналізу наведених норм процесуального права, суддя при вирішенні питання щодо прийняття заяви (скарги) не має права давати оцінку зазначеному позивачем складу осіб, які братимуть участь у справі, наведеним доказам, їх достатності, вимагати надання доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, і ставити в залежність від цього вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Згідно із частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 вона за змістом та формою цілком відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Так, в ній позивачка на власний розсуд: визначила учасників справи, виклала зміст позовних вимог, спосіб захисту порушених прав, обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо скасування заповіту, з зазначенням певних підстав для цього. Одночасно ОСОБА_4 заявила клопотання про витребування заповітів, на які вона посилається, з зазначенням дат, коли вони були вчинені, та нотаріусів, які вчиняли ці дії.

Крім того, колегія зауважує, що відповідно до частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями саме підготовчого провадження, а не стадії прийняття позовної заяви, є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції в порушення викладених вище положень процесуального закону безпідставно повернув ОСОБА_1 її позовну заяву, вдавшись при цьому до оцінки зазначеного нею обґрунтування позовних вимог, наведеним доказам та їх достатності, а також вимагав, по суті, надання додаткових обґрунтувань позову та зазначення нових доказів, що є неприпустимим, тоді як достатність (або недостатність) обґрунтувань та підтвердження позовних вимог доказами суд має оцінити при вирішенні спору по суті у рішенні.

Отже, суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, тому ухвала суду, відповідно до вимог пункту 4 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду для продовження розгляду.

Згідно із положеннями абзацу 2 частини 6 статті 185 ЦПК України у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

З огляду на положення статті 141 ЦПК України, результати розгляду апеляційної скарги, за якими апеляційним судом нове рішення по справі не приймалось та не змінювалось судове рішення суду першої інстанції, відсутні підстави для розподілу судових витрат, який слід провести за наслідками розгляду справи.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 01 вересня 2025 року скасувати, справу повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2026 року