Справа № 570/1826/22
Провадження № 2-з/557/3/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі судді Пацка Д.В., за участю секретаря судового засідання Довгалець Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 570/1826/22 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ТОВ «Гоща-Буд» про визнання права іпотекодержателя та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ТОВ «Гоща-Буд» про визнання права іпотекодержателя та витребування майна з чужого незаконного володіння.

24 березня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13 березня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2212), АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212) у будинку АДРЕСА_7 , та заборонити особам, наділеними функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо названих об`єктів нерухомого майна до набрання законної сили рішенням.

В обґрунтування поданої заяви представник посилається на те, що 13 березня 2026 року, при ознайомленні з матеріалами справи йому стало відомо, що відповідачем видано гр. ОСОБА_4 зобов`язання про передачу їй спірних квартир, що є предметом спору судової справи № 750/1826/22, а також видав довіреність на розпорядження спірними квартирами. Такі дії відповідача, на переконання представника позивача, є несумлінними, оскільки направлені на відчуження майна, що є предметом спору. Представник зауважує, що між сторонами існує спір, предметом якого є визнання права іпотекодержателя та витребування майна, тому наслідком відчуження відповідачем нерухомого майна до винесення судом рішення у справі у разі задоволення позову може призвести до утруднення або взагалі унеможливлення його виконання. При цьому, як зазначає представник, означений вище вид забезпечення позову, не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, суддя приходить наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору (п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що визначено ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суддею враховується практика Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України», № 60750/00, від 20 липня 2004 року право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів суддею встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини з приводу порушення прав позивача як іпотекодержателя спірного майна, що знаходиться на АДРЕСА_7 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про визнання права іпотекодержателя та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Як убачається зі викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, 23 травня 2017 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним договором позики, 23 травня 2017 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № 499, згідно з умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: гуртожиток (незавершене будівництво), який розташований у АДРЕСА_7 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0373.

31 серпня 2021 року позивач, як зазначено у позові, набув права власності на іпотечне майно, водночас з інформаційної довідки № 301779161 від 31 травня 2022 року ним установлено, що власником квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 , є ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що право власності на спірні квартири, які є частиною іпотечного майна, відповідачем набуто незаконно. Зазначає, що в порушення умов іпотечного договору за відсутності згоди іпотекодержателя частину предмета іпотеки було відчужено, змінився власник частини іпотечного майна, а також змінилися і характеристики показників (загальна та житлова площа) предмета іпотеки в сторону зменшення.

Вказані обставини будуть встановлені або спростовані судом за результатами розгляду справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя враховує те, що відповідач, маючи зареєстроване право власності на спірні об`єкти нерухомості, не має перешкод для їх відчуження, зміни правового статусу, тому припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, з огляду у тому числі на долучену фотокопію довіреності та заяви, є достатньо обґрунтованим.

Зважаючи на предмет позову, суд приходить висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього є співмірним заявленим позовним вимогам та саме тими заходами, які унеможливлять ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечать можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Крім того, застосування означених вище заходів забезпечення позову, на переконання суду, не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача щодо володіння та користування зазначеним майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним. Наявність арешту не перешкоджатиме останньому проживати у вказаному житлі та користуватись ним.

Застосовуючи вказані заходи забезпечення позову, судом враховується те, що законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст. 159 ЦПК України) та те, що арешт майна зводиться лише до тимчасового обмеження прав власника щодо розпорядження майном до вирішення спору по суті та згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України може бути скасований судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2212), АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), які розташовані у будинку АДРЕСА_7 .

Заборонити особам, наділеними функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартир: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2212), АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 212), які розташовані у будинку АДРЕСА_7 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_2 , місце проживання: 33013, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_9 .

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_10 .

Копію ухвали направити до Гощанського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління юстиції України до виконання та сторонам по справі до відома.

Роз`яснити положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, згідно якої особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Пацко