Справа № 344/5439/26
Провадження № 2/344/4350/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.03.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» звернулася до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 296600,00 грн., витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 та судовий збір в сумі 3559,20 грн.

19.03.2026 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, така передана головуючій судді Кіндратишин Л.Р.

Дослідивши зміст позовної заяви, перевіривши додані матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначена позовна заява не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є вимоги пред`явлені до ОСОБА_1 про відшкодування різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 296 600,00 грн. 20.05.2025 ПрАТ «СК «Уніка» склало страховий акт № 4, в якому позивач визнав подію страховим випадком і прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 546 600,00 грн. шляхом перерахування безготiвкових коштiв на рахунок клієнта ІBAN ОСОБА_2 . Станом на 18.04.2025 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у АТ СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ)» за полісом № 226791845 (ліміт за шкоду майну 250 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.). АТ СГ «ТАС» сплатило на користь ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 250 000,00 грн. Зважаючи на викладене, відповідач як винуватець ДТП, на думку позивача, зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 296 600,00 грн. (546600,00 грн 250000,00 грн).

У силу ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За нормами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з відповіді № 249109 від 20.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання відповідача зареєстровано в АДРЕСА_1 .

Положення статті 28 ЦПК України встановлюють правила альтернативної підсудності, тобто підсудності справи за вибором позивача.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а не заподіяння шкоди, тому правила альтернативної підсудності застосуванню не підлягають. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема в постанові Другої судової Палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі №752/22030/18, провадження № 61-11326св19.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності, свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, згідно з ч. 1ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області та підлягає передачі до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача, яким є Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Керуючись статтями 27,31,32,260,261,316,353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди передати за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Івано-Франківського міського суду Л.Р. Кіндратишин