УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 686/3151/22

провадження № 61-1543ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Кредитної спілки «Сейфті Депозіт» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалті Офіс» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр»,

Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», третя особа: ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на нерухоме майно, та позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр», Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалті Офіс», ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2026 року КС «Сейфті Депозіт», як особа, яка не брала участі у справі, через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року у зазначеній справі.

Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2026 року визнав наведені в касаційній скарзі КС «Сейфті Депозіт» підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року за клопотанням КС «Сейфті Депозіт» неповажними, касаційну скаргу КС «Сейфті Депозіт» залишив без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків, зокрема заявнику запропоновано направити на адресу суду заяву

про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із наведеними іншими поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження від дати первісного звернення до суду касаційної інстанції, а саме 06 жовтня 2025 року

до 05 лютого 2026 року - дати подання касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду 26 лютого 2026 року заявник надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у вказує на аналогічні підстави

для поновлення строку на касаційне оскарження, які викладені у касаційній скарзі, та просить відкрити касаційне провадження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною першою статті 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження

не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав заявнику на те,

що за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вперше

із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 13 червня 2023 року КС «Сейфті Депозіт» звернулося 06 жовтня 2025 року, тобто у межах строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд ухвалою від 27 жовтня 2025 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та встановив заявнику строк для усунення недоліків, а саме

для підтвердження повноважень брати участь в справі в порядку самопредставництва від імені КС «Сейфті Депозіт»; для надання документа,

що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі,

або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявнику було детально роз`яснено, в чому полягають недоліки касаційної скарги, спосіб їх усунення, а також наслідки невиконання ухвали суду.

12 листопада 2025 року керівник КС «Сейфті Депозіт» Савчук О. В. направила

до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

Водночас вимог ухвали щодо сплати судового збору у визначеному судом розмірі заявник не виконала, у зв`язку із чим Верховний Суд ухвалою від 28 листопада

2025 року вказану касаційну скаргу визнав неподаною та повернув (провадження № 61-12449ск25).

Доводи заявника на надвисокий розмір судового збору, який визначив Верховний Суд, а також скликання загальних зборів членів КС «Сейфті Депозіт» з метою вирішення питання щодо можливості сплати судового збору кредитною спілкою, суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки обов`язок зі сплати судового збору є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому заявник мав сплати судовий збір у визначеному Законом розмірі при першочерговому зверненні до суду касаційної інстанції.

Вдруге касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 13 червня 2023 року КС «Сейфті Депозіт» надіслала до суду касаційної інстанції 31 грудня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 07 січня 2026 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та встановив заявникові строк для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно було надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску строку на касаційне оскарження та докази надсилання всім учасникам справи копій поданої касаційної скарги.

19 січня 2026 року від КС «Сейфті Депозіт» до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

При цьому касаційна скарга КС «Сейфті Депозіт» подана через підсистему «Електронний суд», однак доказів надсилання всім учасникам справи, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копій поданої касаційної скарги заявником не надано.

Верховний Суд зазначив, що додані до заяви про усунення недоліків касаційної скарги докази направлення поданої касаційної скарги представникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не є виконанням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки у Верховного Суду відсутня інформація проте, що станом на час подання касаційної скарги вказані в касаційній скарзі особи є представниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку з чим Верховний Суд ухвалою

від 23 січня 2026 року вказану касаційну скаргу визнав неподаною та повернув (провадження № 61-14ск26).

Верховний Суд звернув увагу, що пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих

до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії

та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень

статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду

в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Втретє касаційну скаргу КС «Сейфті Депозіт» надіслало до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 05 лютого 2026 року.

Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2026 року визнав наведені в касаційній скарзі КС «Сейфті Депозіт» підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року за клопотанням КС «Сейфті Депозіт» неповажними, касаційну скаргу КС «Сейфті Депозіт» залишив без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

В ухвалі Верховний Суд роз`яснив, що відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа,

яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку

або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду 26 лютого 2026 року заявник надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій вказує на аналогічні підстави

для поновлення строку на касаційне оскарження, що були зазначені в касаційній скарзі, та просить відкрити касаційне провадження.

Верховний Суд враховує ту обставину, що КС «Сейфті Депозіт» втретє подається касаційна скарга на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня

2023 року. Попередні дві касаційні скарги були повернуті заявнику у зв`язку

з неусуненням у визначений судом строк недоліків касаційної скарги.

Наведені заявником обставини щодо причин пропуску строку касаційного оскарження вже були предметом розгляду та Верховним Судом їм була надана оцінка, за результатами чого касаційну скаргу було залишено без руху.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням

чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду

на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку

на касаційне оскарження заявником не наведено.

Відповідно до статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження

не містить доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин,

що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально

в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений

з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою

на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони

не вказують чітких підстав такого поновлення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, наведені заявником, є неповажними, відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України, касаційний суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

за касаційною скаргою КС «Сейфті Депозіт» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитної спілки «Сейфті Депозіт» на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 13 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалті Офіс» до ОСОБА_1 , Товариства

з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр», Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», третя особа: ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на нерухоме майно, та позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр», Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи: Товариство

з обмеженою відповідальністю «Реалті Офіс», ОСОБА_2 ,

про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на нерухоме майно.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров