УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа № 208/8744/23

провадження № 61-2551ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на будинок та на земельну ділянку, визнання права спільної сумісної власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

У грудні 2023року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на будинок та на земельну ділянку, визнання права спільної сумісної власності на частку майна.

Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 05 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на будинок та на земельну ділянку, визнання права спільної сумісної власності на частку майна задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074, набуте за час шлюбу.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м. та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м. та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі

1 250 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі

536,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 05 червня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на будинок та на земельну ділянку, визнання права спільної сумісної власності на частку майна задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074, набуті за час шлюбу.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7кв.м. та 19/100 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 81/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв. м та 81/100 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0603 га, кадастровий номер :02:026:0074.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя рухоме майно: вафельницю гонконгську AIRHOT WB-HK1 вартістю 4 080 грн; млинницю електричну GOODFOOD CM20 вартістю 10 236,00грн; сосисочницю електричну KORN-DOG вартістю 834 грн; вафельницю електричну круглу вартістю 909,60 грн; тістоміс планетарний RB6080 вартістю 2580 грн; холодильник Sharp сірий вартістю 4 080 грн; кавомашину Saeco Royal вартістю 7 583,33 грн; індукційну плиту вартістю 3 000,00 грн.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено ОСОБА_2 в особисту власність рухоме майно: сосисочницю електричну KORN-DOG вартістю 834 грн; вафельницю електричну круглу вартістю 909,60 грн; холодильник Sharp сірий вартістю 4 080 грн; кавомашину Saeco Royal вартістю 7 583,33 грн; індукційну плиту вартістю 3 000 грн, всього на загальну суму 16 406,93 грн.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено ОСОБА_1 в особисту власність рухоме майно: вафельницю гонконгську AIRHOT WB-HK1 вартістю 4080 грн; млинницю електричну GOODFOOD CM20 вартістю 10 236 грн; тістоміс планетарний RB6080 вартістю 2 580 грн, всього на загальну суму

16 896 грн.

У задоволенні решти вимог позовів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанції у розмірі 6 962 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 700 грн.

У лютому 2026 року до Верховного Суду уперше надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Васильцовою О. М., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Васильцовою О. М., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на будинок та на земельну ділянку, визнання права спільної сумісної власності на частку майна повернуто заявнику (провадження

№ 61-1700ск26).

Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа ухвалу отримано заявником 28 лютого 2026 року у електронному кабінеті.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Васильцовою О. М., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована в системі «Електронний суд» 02 березня 2026 року.

У клопотанні заявник просить поновити їй строк на касаційне оскарження

з посиланням на те, що при поданні касаційної скарги вперше строки на звернення до суду касаційної інстанції порушені не були, при цьому перестали існувати недоліки, які слугували підставою для повернення касаційної скарги, які було усунуто у розумні строки після отримання відповідної ухвали суду.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а касаційну скаргу повторно подано у розумні строки після повернення касаційної скарги, строк на касаційне оскарження можливо поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однак подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогами майнового характеру (щодо визнання права власності на частини земельної ділянки та будинку), заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.

Отже, заявнику необхідно самостійно визначити і у разі необхідності доплатити судовий збір за подання касаційної скарги або обґрунтувати суму вже сплаченого судового збору.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд»,

проте не містить доказів надсилання листом з описом вкладення її матеріалів ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець