ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/294/26 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Приходько Л.А., Радченка С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником за ордером, адвокатом Величко Михайлом Михайловичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Майдан С.І., зі складенням повного тексту рішення 11.12.2025 року у справі №766/13007/20 за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

26.08.2020 року Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» через свого представника за довіреністю Терентієва Владислава Олександровича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з нього на користь АТ «Херсонська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з січня 2007 року по березень 2020 року у розмірі 45515,64 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль», на ім`я відповідача в службі збуту теплової енергії позивача відкрито особовий рахунок, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги з централізованого опалення.

АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» вказував, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги з централізованого опалення, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Посилаючись на викладені обставини просив задовольнити заявлені вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року позов Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з січня 2007 року по березень 2020 року в сумі 45515,64 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги та доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, яку від його імені подано представником за ордером, адвокатом Величко М.М., з посиланням на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати наслідки спливу позовної давності, у задоволенні позовних вимог АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 45515,64 грн та судового збору відмовити у повному обсязі. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на позивача.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що судом встановлено, але фактично не надано належної правової оцінки тому факту, що 30.09.2010 року квартиру ОСОБА_1 було фактично відключено від мереж централізованого опалення, а радіатори опалення демонтовано, з 15.06.2016 року в квартирі введено в експлуатацію індивідуальне електроопалення, за споживання якого відповідач справно сплачує кошти енергопостачальній компанії.

Отже, відповідач фактично не отримує комунальних послуг оплату за які вимогає позивач.

Вважає, що хоча в матеріалах справи, була відсутня окрема письмова заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд повинен був врахувати очевидність пропуску строків звернення до суду та принцип добросовісності. Враховуючи очевидний факт пропуску позивачем трирічного строку звернення до суду (майже 10 років) та об`єктивну неможливість відповідача заявити про це в суді першої інстанції, просив суд апеляційної інстанції застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог АТ «Херсонська ТЕЦ».

Аргументи учасників справи

Представник Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», адвокат Єрашов І.Є. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Звернув уваги на те, що відповідач не надав суду докази проходження повної процедури відключення від централізованого опалення згідно Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169, за умовами якого про відокремлення квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання складається відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, після підписання якого виконавець відповідної комунальної служби повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Щодо доводів апелянта про застосування судом апеляційної інстанції строків позовної давності зазначає, що такі доводи є безпідставними, оскільки виходячи з конкретних обставин цієї справи (перегляд заочного рішення, подання відзиву відповідачем на позовну заяву) відповідач не був позбавлений можливості заявити в суді першої інстанції про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

За викладеного вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Величко М.М. надав відповідь на відзив АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», в якому підтримуючи доводи апеляційної скарги просить врахувати як доказ поважності причин, що ускладнювали захист у суді першої інстанції, факт перебування відповідача за кордоном (довідка консульства), яка наявна в матеріалах судової справи, відхилити доводи позивача, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову в повному обсязі.

Порядок розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду в апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не довів належними та допустимими доказами дотримання ним процедури відключення його квартири від централізованого опалення, тому зобов`язаній виконувати обов`язок по оплаті наданих йому житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

В процесі розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» є надавачем послуг з теплозабезпечення до будинку АДРЕСА_2 , в якому розташована квартира АДРЕСА_3 належна ОСОБА_1 .

За вищевказаною адресою у службі збуту теплової енергії позивача відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

З довідки №12308 від 19.08.2020 року по розрахунках за централізоване опалення по АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_4 вбачається, що вартість послуг, наданих позивачем за період з 01.02.2015 року по 01.07.2020 року за мінусом сум коригування становить 45515,64 грн (а.а.4-5)

З врахуванням наведеного позивач просив стягнути заборгованість у сумі 45515,64 грн

Згідно акту про відключення від центрального опалення квартири АДРЕСА_1 складений приватним підприємством «Виробничо-житловий центр «Аріанда» у присутності мешканців квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 вказаного будинку було проведено відключення квартири відповідача від централізованого опалення 30.09.2010 року.(а.с.39)

Відповідно до акту введення обладнання в експлуатацію, складеного 15.06.2016 року в присутності замовника ОСОБА_1 , представника монтажної організації директора ПП «Зодчий 2012» Белоус А.В., представника проектної організації директора ПП «Херсонбудпроект» Борисенка Д.В., в квартирі АДРЕСА_1 підключено електроопалення, згідно проектної документації 016/16-ЕС з потужністю 0,4-1,3 кВт (а.с.38)

Дозвільних документів на відключення квартири від централізованого опалення та установку індивідуального джерела опалення матеріали справи не містять.

Відповідач факт несплати вартості послуг з централізованого опалення на користь позивача не заперечує, однак вважає, що зазначений обов`язок у нього відсутній через відключення квартири від мережі централізованого опалення та не укладення ним відповідного договору щодо отримання послуги з теплопостачання.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1875-ІV), централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Відповідно до ч.3 пункту 5 статті 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила №630) в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі комісія),призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбувається у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць (пункт 1.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4»), який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункти 2.1, 2.2наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4»)

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійної діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Викладене свідчить про те, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком № 4 процедури.

Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення його квартири від мережі теплопостачання, відсутній акт постійно діючої міжвідомчої комісії про відключення квартири відповідача від мереж централізованого теплопостачання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи, що при існуючих фактичних договірних відносинах щодо постачання у належну відповідачу квартиру теплової енергії, відповідач самовільно здійснив відключення квартири від мережі централізованого опалення, колегія суддів зважаючи на викладені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає, що цей висновок зроблений на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в процесі розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних та достатніх доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактична передача теплової енергії до квартири відповідача не здійснювалася, оскільки 15.06.2021 року введено в експлуатацію індивідуальне електроопалення, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки у спірних правовідносинах відключення квартири від централізованого теплопостачання відбулося без дотримання визначеного законом порядку, що тягне за собою відповідні правові наслідки, в тому числі у вигляді обов`язку здійснити плату за договором, від якого ОСОБА_1 відмовився в односторонньому порядку, в той час як відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з положеннями Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири ОСОБА_1 свідчить про виконання послуг АТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Щодо доводів апелянта про застосування строків позовної давності, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦПК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом за власною ініціативою застосовуватись не може за жодних обставин.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України у постанові від 22 березня 2017 року в справі № 6-3063цс16.

Вбачається, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляв вимог про застосування строків позовної давності, хоча звертався до суду із заявами по суті у розумінні положень ст.174 ЦПК України та був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, застосування судом апеляційної інстанції позовної давності, як про те просить апелянт, не може бути задоволено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

Повний текст постанови складено 19.02.2026 р.

Керуючись ст.ст.367,374,5376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником за ордером, адвокатом Величко Михайла Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: Л.А Приходько

С.В. Радченко