справа № 752/5199/23головуючий у суді І інстанції Мазур Ю.Ю.
провадження № 22-ц/824/4999/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місттрансбуд» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Мазура Ю.Ю. у м. Києві, повний текст рішення складений 29 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місттрансбуд» про розірвання договору та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, просила суд:

розірвати договір на виконання робіт № 1 укладений 23 листопада 2021 року між ТОВ «Місттрансбуд» та ОСОБА_1 ;

стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 1 021 881,87 грн., яка складається з:

витрат на придбання майна, яке було пошкоджене та не підлягає подальшому використання на загальну суму - 569 400,00 грн,

витрат за постачання, розвантаження та оренду будівельного риштування (в тому числі доплати за п`ять днів користування будівельним риштуванням) на загальну суму - 784 841,87 грн.,

витрат по сплаті за виконання робіт на загальну суму - 270 000,00 грн., витрат за проведення за надання послуг за здійснення інженерно-геодезичної зйомки на загальну суму - 8 000,00 грн.,

витрат за проведення інженерно-проектувальний робіт на загальну суму - 16 000,00 грн.,

витрат за проведення аудиту на загальну суму - 5 000,00 грн.,

збитки заподіяні внаслідок здійснення демонтажних робіт елементів фасаду на загальну суму - 75 000,00 грн;

стягнути штраф в розмірі - 9 563,00 грн;

стягнути моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в жовтні 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Місттрансбуд» проводились усні переговори щодо майбутнього виконання будівельних робіт та укладення договору на виконання робіт. З метою реального виникнення договірних правовідносин між сторонами, позивачем придбано будівельні матеріали, які необхідні для виконання фасадних робіт. У відповідності до замовлення № ФЛНФ-2276 від 27 жовтня 2021 року позивачем замовлено матеріали на загальну суму 402 481,00 грн. Зазначені кошти оплачені 28 жовтня 2021 року. При цьому, загальний розмір витрат, які позивач здійснила на придбання матеріалів складає 1 144 046,48 грн. 19 листопада 2021 року між ТОВ «Вірамакс Груп» та ТОВ «Місттрансбуд» було укладено договір оренди обладнання № ВК/А/268/439. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором, 19 листопада 2021 року між ТОВ «Вірамакс Груп», ТОВ «Місттрансбуд» та ОСОБА_1 укладено договір поруки. Зауважує, що хоч відповідач і укладав 19 листопада 2021 року з ТОВ «Вірамакс Груп» договір оренди обладнання № ВК/А/268/439, проте всі виплати здійснювались виключно позивачем. 23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Місттрансбуд» укладено договір на виконання робіт № 1. Загальна вартість робіт за договором на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року складає 956 300,00 грн. 13 січня 2022 року між позивачем та ТОВ «Граніт-Плюс» укладено договір підряду № 13. На підставі Дефектного акту № 1 від 16 січня 2022 року виготовленого ТОВ «Граніт-Плюс» зроблено висновок, згідно якого у зв`язку з багатьма порушеннями відповідачем правил виробництва робіт та Технологічних карт виробника, у зв`язку з некваліфікованим виконанням робіт було рекомендовано - зупинити монтажні роботи на фасаді та у зв`язку з погодними умовами необхідно провести терміновий демонтаж утеплювача та мембрани з фотофіксацією етапів демонтажу та приступити до підготовки фасаду згідно з ДБН і ТК для подальшого утеплення стін у приміщенні виникненні грибкових утворень. Ознайомившись з усіма виявленими в роботі недоліками відповідач повідомив, що зазначений Дефектний акт № 1 не відповідає дійсності, адже субпідрядники повністю дотримувались вимог Технологічної карти та ДБН та в жодному випадку не могли пошкодити матеріали з якими працювали.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано Договір на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року, укладений між ТОВ «Місттрансбуд» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ «Місттрансбуд» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1 021 881,87 грн., штраф в розмірі 9 563,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Місттрансбуд»просить скасувати рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Місттрансбуд», вказує що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на придбання майна, яке було пошкоджене та не підлягає подальшому використанню на суму 569 400,00 грн. не підтверджується належними доказами щодо його придбання, а також доказами щодо його пошкодження відповідачем за умови відсутності експертизи, проведеної з дотриманням вимог укладеного Договору на виконання робіт від 23 листопада 2022 року. Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції посилається на недотримання відповідачем технологічної карти, долученої до матеріалів справи. Однак, як неодноразово наголошувалось відповідачем - Сторонами Договору на виконання робіт, який до речі складався позивачем, не погоджувалось виконання робіт з дотриманням чи у відповідності до технологічної карти. Ні текст Договору, ні додатки до нього не містять інформації щодо виконання робіт згідно технологічної карти. Тим більш, жодних доказів, що дана технологічна карта була передана відповідачу матеріали справи не містять. Окрім того, посилання на недотримання технологічної карти є безпідставним, адже відповідно до п. 5.3.11 Підрядник не вправі відступати від умов Договору без погодження Замовника. Умовами Договору не передбачено виконання робіт у відповідності до технологічної карти товару придбаного Покупцем. Відповідач не мав виготовляти жодну проектну документацію. Проектна документація мала бути надана відповідачу позивачем, це прямо передбачено п. 10.1 Договору на виконання робіт. На адресу відповідача жодних письмових повідомлень зазначених у Договорі чи дефектного Акту не надходило. За весь час з моменту укладання договору і до розгляду справи в суді від позивача на адресу відповідача надійшов лише один лист про розірвання договору у тому ж вигляді що він міститься у матеріалах справи, а саме лише остання сторінка з якої зробити будь-які висновки є досить складно. Отже, більше ніяких документів, як то дефектний акт, висновки аудиту, вимоги про усунення недоліків, тощо від позивача на адресу відповідача не надходило. Враховуючи, що відповідач дефектного акту від позивача не отримував вважає неможливим застосування до нього п. 7.2.4 Договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до замовлення № ФЛНФ-2276 від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було замовлено матеріали (профіль алюмінієвий кутовий, профіль алюмінієвий Т-подібний, кронштейни алюмінієві, терморозриви подвійні, терморозриви, дюбеля фасадні універсальні з гвинтом, заклепки) на загальну суму 402 481,00 грн.

Відповідно до виставлених ТОВ «Компанія «Сега Строй» рахунків фактури: 1) № 1697 від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 було замовлено плити теплоізоляційні НТ Вент Фасад на загальну суму 383 940,00 грн.; 2) № 1698 від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 було замовлено DIFOIL-S супердифузійну підкорм. мембрану, дюбеля для кріплення теплоізоляції LEN/TN 10x160 з металевим стержнем, дюбеля для кріплення теплоізоляції LDK/TN 10x280 з металевим стержнем на загальну суму 97 701,48 грн.

Як вбачається зі змісту видаткової накладної № ФЛНФ-2180 від 16 листопада 2021 року позивачем придбано матеріали (профіль алюмінієвий, кронштейни алюмінієві різного об`єму, терморозриви подвійні, терморозриви, дюбеля фасадні універсальні з гвинтом, заклепки) на загальну суму 259 924,06 грн.

Таким чином, загальна сума замовлень, які ОСОБА_1 здійснила на придбання матеріалів складає - 1 144 046,48 грн.

Разом з придбаним товаром, продавцем позивачу ОСОБА_1 було надано Технологічну карту системи навісних вентильованих фасадів KMD VF для облицюванням керамогранітними плитами.

19 листопада 2021 року між TOB «ВІРАМАКС ГРУП» та ТОВ «МІСТТРАНСБУД» було укладено Договір оренди обладнання № ВК/А/268/439.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, Орендодавець надає Орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки і оціночна вартість якого вказується у додатках (специфікація) до цього Договору та Актах приймання-передачі обладнання в оренду.

Сторони погодили, що місцем використання (оренди) обладнання Орендарем є будівельний об`єкт, розташований за адресою: вул. Олега Кошового 27, м. Ірпінь, Київська обл. (а. 2.6. Договору).

У відповідності до п. 9.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими сторонами та проставленням печаток Орендодавця та Орендаря і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань - до моменту їх повного виконання.

Відповідно до п. 1.5. Договору оренди обладнання № ВК/А/268/439, зобов`язання Орендаря підлягає забезпеченню шляхом надання поручителя та укладення відповідного договору поруки.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором, 19 листопада 2021 року між ТOB «ВІРАМАКС ГРУП», ТОВ «МІСТТРАНСБУД» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки.

У відповідності до п. 3.1 Договору поруки, у разі невиконання умов Основного договору або виконання Основного договору, але з порушенням порядку і строків оплати, передбачених Основним договором, ТОВ «ВІРАМАКС ГРУП» має право за власним вибором звернутися з вимогою про належне виконання зобов`язання, як безпосередньо до відповідача так і до позивача.

23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІСТТРАНСБУД» було укладено Договір на виконання робіт № 1.

Згідно з п. 1.1. Договору на виконання робіт, підрядник приймає на себе зобов`язання у відповідності до завдання Замовника, власними та/або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт по встановленню фасадів: вставлення риштувань, монтування мінеральної вати, встановлення направляючих систем та інше, згідно додаткових угод договору. Об`єкт: м. Ірпінь, вул. Олега Кошового, 27 та передати замовнику виконані Роботи, згідно з Актом приймання-передачі виконаних робіт, а Замовник зобов`язується прийняти результат виконаних Робіт та сплатити за виконані роботи згідно із умовами цього Договору.

Відповідно до п. 11.3. Договору на виконання робіт, даний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 23 листопада 2027 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання ними своїх договірних зобов`язань у повному обсязі, або до моменту розірвання Договору, такий термін дії Договору є гарантійним терміном на роботу підрядника.

Пунктом 3.1.3. Договору на виконання робіт, визначено, що вартість робіт встановлена та закріплена у додаткових угодах до цього договору (кошторисах).

У відповідності до підписаного Позивачем та Відповідачем кошторису - 1 до Договору на виконання робіт, сторони погодили наступний перелік та вартість робіт: 1) встановлення та розбирання риштувань в кількості 600,00 на загальну суму 30 000,00 грн.; 2) обстеження фасаду та розмітка кронштейнів в кількості 555 на загальну суму 138 750,00 грн.; 3) монтування кронштейнів кількості 555 на загальну суму 194 250,00 грн.; 4) монтування мінеральної вати в кількості 555 на загальну суму 111 000,00 грн.; 5) укладка вітробарєра в кількості 555 на загальну суму 83 250,00 грн.; 6) встановлення направляючих систем в кількості 555 на загальну суму 249 750,00 грн.

Отже, у відповідності до кошторису-1 позивачем та відповідачем було погоджено виконання робіт на загальну суму 807 000,00 грн.

Відповідно до кошторису - 2 до Договору на виконання робіт сторони дійшли згоди щодо наступного переліку та вартості робіт: 1) встановлення та розбирання риштувань в кількості 230 на загальну суму 115 00,00 грн.; 2) обстеження фасаду та розмітка кронштейнів в кількості 212 на загальну суму 30 800,00 грн.; 3) монтування кронштейнів в кількості 212 на загальну суму 21 200,00 грн.; 4) монтування мінеральної вати в кількості 212 на загальну суму 21 200,00 грн.; 5) укладка вітробарєра в кількості 212 на загальну суму 21 200,00 грн.; 6) встановлення направляючих систем в кількості 212 на загальну суму 42 400,00 грн.

Тобто, у відповідності до кошторису - 2 позивач та відповідач погодили виконання робіт на загальну суму - 149 300,00 грн.

Таким чином, загальна вартість робіт за Договором на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року складає - 956 300,00 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, дізнавшись про існування виявлених в його роботі недоліків не вчинив жодних дій щодо їхнього усунення, що в свою чергу є істотним порушенням Договору на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року та не виконав вимогу позивача розірвати зазначений договір шляхом надсилання позивачеві письмової відповіді на лист від 25 січня 2022 року. Задоволення вимоги позивача про розірвання Договору на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України є обгрунтованим. Через неналежне виконання робіт зі сторони виконавця позивач зазнала моральних страждань, що виразились у додаткових та надмірних переживаннях у зв`язку з неможливістю завершення будівництва, втратою значної частини матеріалів, не реалізацією обґрунтованих очікувань, істотною втратою часу, порушенням сталого звичного укладу життя, необхідністю вжиття додаткових заходів для поновлення будівництва. Тому суд першої інстанції вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 50 000,00 грн.

Апеляційний суд не погоджується з такимивисновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. (стаття 627 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини перша та друга статті 837 ЦК України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами (частини перша та друга статті 843 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Стаття 849 ЦК України визначає, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 852 ЦК України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини третьої статті 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася (частина 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з частинами другою-четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У пункті 12 та пункті 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено такі поняття, як недолік та істотний недолік.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно частини 2 статті 651, частини 2 статті 852 ЦК України та частини 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право сторони (споживача) розірвати договір лише у разі наявності у роботі (послузі) істотних недоліків.

Пред`явивши позовні вимоги про розірвання договору підряду, укладеного між сторонами 23 листопада 2021 року, позивач вказала, що роботи за договором були виконані з порушенням правил виробництва робіт та Технологічних карт виробника, а також із грубим порушенням щодо якості.

На підтвердження свої вимог позивачем було надано Дефектний акт № 1 від 16 січня 2022 року, виготовлений ТОВ «Граніт-Плюс», яким встановлено, наступні недоліки:

1. початок виконання робіт було здійснено без проектної документації (згідно з технологічною картою компанії КМД заборонено виконувати роботи без проектного рішення, архітектурного рішення, яке має бути погоджене з Замовником стор. 33 параграф 6)

2. підготовка основи (відповідно до ТК не був очищений фасад від напливів клею, не були закарбовані та герметизовані всі отвори, стор. 33 параграф 6);

3. прокладка комунікацій (згідно з ТК не виведена проводка під освітлення фасаду, закладні під навіси та кронштейни під зовнішні блоки кондиціонерів стор. 33 параграф 6);

4. геодезична розбивка (згідно з ТК отримати прив`язки розбивних осей для встановлення кронштейнів та стартового рівня монтажу стор. 34 параграф 6);

5. відповідно до ТК усі роботи повинні виконуватися за проектним рішенням та будь-які технічні рішення КМД стор. 34 параграф 6.

6. згідно з ТК перед початком монтажу ретельно перевірити горизонтальність віконних та дверних кронштейнів;

7. розмітка (згідно з ТК всі розмічувальні роботи виконуються з застосуванням геодезичних приладів, схилів, лазерних рівнів, лазерних нівілірів стор. 35 параграф 6);

8. поопераційний контроль (згідно з ТК проводити поопераційний контроль якості виконуваних робіт та готувати акти прихованих робіт стор. 36 параграф 6);

9. монтаж кронштейнів (згідно з ТК не допускається недокручування розпірного гвинта кронштейн повинен бути щільно притягнутий до основи, не допускається його вільне обертання навколо осі анкерування, зусилля затягування має перевірятися динамометричним ключем стор. 39);

10. монтаж кронштейнів (згідно ТК, не допускається встановлення кронштейнів на не підготовлену основу стор. 40);

11. монтаж утеплювача (відповідно до ТК, щоб запобігти надмірному зволоженню утеплювача забороняється працювати із захопленнями в 2-3 робочі дні з подальшим у консервуванням утеплювача стор. 42 параграф 9);

12. монтаж утеплювача (згідно з ТК, згідно з ДСТУ Б.В.2.6-35 : 2008 п. 5.1.8. таблиця 1, кріплення плит у 2-х шаровому виконанні 8 шт. на м2 2 шт. на перший шар, 5 шт. на м2 на другий шар стор. 42 параграф 9);

13. монтаж утеплювача (згідно ТК, утеплювач повинен щільно прилягати до основи, не допускається не щільний монтаж, не правильний монтаж призводить до кишень холоду та утворення конденсату на поверхні стіни. Не допускається зминання утеплювача елементом кріплення. Заборонено ламати плити, тільки відрізати спеціальним інструментом, стор. 43 параграф 9);

14. монтаж утеплювача (відповідно до ТК не допускається порожнеч між стіною і плитами утеплювача, монтаж пошкоджених, деформованих плит, шпарини між плитами,використання пінопласту, піни монтажної стор. 44 параграф 9);

15. монтаж мембрани (відповідно до ТК монтаж мембрани допускається як вертикально і горизонтально з перехльостом 150 мм., з кріпленням тарілчастими дюбелями, при використанні мембрани, можливі акустичні хлопки якщо мембрана не притягнута.

Відповідно до п. 4.5 Договору у випадку виявлення в Роботах недоліків під час їх виконання та/або після їх завершення, між Сторонами складається дефектний акт, в якому фіксуються виявлені недоліки та дефекти. В кожному випадку відмови Підрядника від усунення недоліків (або виникнення між Сторонами спору щодо усунення недоліків та їх причин) Замовник вправі замовити проведення незалежної експертизу, результати якої матимуть обов`язкову силу для обох Сторін.

Відповідно до п. 5.2.5 Договору з метою встановлення фактів порушень, передбачених п.5.2.4 даного Договору, Сторони складають відповідний Акт. При отриманні письмового повідомлення від Замовника, Підрядник зобов`язаний у зазначену замовником дату направити своїх повноважних представників для участі у складанні Акту. У випадку неприбуття повноважного представника Підрядника до Замовника для складання Акту, Замовник вправі самостійно скласти такий Акт без представника Підрядника. В такому випадку підписаний Замовником Акт має обов`язковий характер, є належним доказом виявлених порушень для обох Сторін. У разі не підписання Акту Підрядник має дати Замовнику обґрунтовані заперечення у підписанні у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом із вимогами щодо усунення виявлених недоліків та належне виконання будівельно-ремонтних робіт за договором позивач до відповідача не зверталася.

Будь-яких договорів підряду на виконання робіт з виправлення недоліків на ремонтні роботи, дефектного акту між сторонами складено не було. Таких пропозицій позивач відповідачу не направляла.

Вказуючи про неналежне виконання робіт відповідачем та нанесення їй в зв`язку з цим матеріальних збитків та моральної шкоди, позивач не звернула уваги на наступне.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилаючись на не дотримання відповідачем вимог технологічної карти, виконання якої рекомендовано виробником утеплювача, позивач залишила поза увагою, що укладений нею договір не містить обов`язків підрядника виконувати роботи з монтування мінеральної вати з дотриманням технологічної карти. Доказів надання останньої відповідачу та угодженого сторонами обов`язку її дотримання матеріали справи не містять.

У відповідності до п. 1.4 договору сторонами визначено, що якість усіх виконаних за договором робіт повинна відповідати найвищим стандартам.

Разом з тим, укладений договір не містить тлумачення поняття «найвищі стандарти» і що саме розуміли сторони, оперуючи таким поняттям.

В той же час, як було зазначено вище, статтею 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі саме істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно частини 2 статті 651, частини 2 статті 852 ЦК України та частини 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право сторони (споживача) розірвати договір лише у разі наявності у роботі (послузі) істотних недоліків.

Предметом доказування по даній справі є наявність недоліків, істотних недоліків у виконуваній роботі, наявність збитків та їх розміру, наявність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками у роботі та діями підрядника (виконавця робіт).

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами 23 листопада 2021 року договору, критерії якості, дотримання яких вважалося б належним виконанням його умов, останній не містить.

Наданий суду Дефектний акт № 1 від 16 січня 2022 року, виготовлений ТОВ «Граніт-Плюс», не є допустимим доказом в розумінні ст. 77-78 ЦПК України.

Так, зазначений акт, всупереч умовам договору, а саме п. 4.4, 4.5 не був складений сторонами.

Відповідно до п. 4.5 договору, у разі виникнення між сторонами спору щодо усунення недоліків та їх причин замовник вправі замовити проведення незалежної експертизи.

За приписами ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Частиною 1 ст. 72 ЦПК України визначено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Наданий позивачем дефектний акт № 1 від 16 січня 2022 року, не є ні висновком експерта, ні висновком оцінювача. Матеріали справи не містять доказів про кваліфікацію особи, яка його склала, які б свідчили про наявність у неї кваліфікації оцінювача у напрямку оцінки майна та визначення розміру збитків чи кваліфікації експерта.

Зазначений звіт не містить оцінки якості виконаних робіт. В ньому зазначені лише недоліки, які існують на думку особи, що його склала та які, в переважній більшості, ґрунтуються на не дотриманні технологічної карти виробника, яка в даному випадку не була частиною укладеного договору підряду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Клопотання про проведення експертизи для встановлення розміру завданих збитків позивачем не заявлялося, висновок експерта позивачем самостійно не надався і в межах судового провадження така експертиза не проводилася.

Отже, всупереч вимогам с. 81 ЦПК України, позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору, що призвело чи могло призвести до наявності істотних недоліків у виконаній роботі.

Як вказував відповідач, він взагалі не виконував робіт з монтування мінеральної вати, оскільки позивач не сплатив авансу. Він лише виконав монтаж направляючих елементів.

Частиною 4 ст. 81 ЦПК України визначено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Заперечуючи зазначені доводи відповідача, представник позивача вказував, що доказом виконання ТОВ «Місттрансбуд» робіт з монтажу мінеральної вати на об`єкті позивача є факт не залучення до цих робіт інших осіб.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи позивача в цій частині, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, на яких в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування ґрунтуватись не може.

Будь-яких інших доказів виконання відповідачем робіт, з якими позивач пов`язує спричинення їй збитків, а саме монтування мінеральної вати, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 3.1.4 Договору оплата по договору здійснюється на підставі виставлених рахунків від Підрядника. Порядок сплати рахунків складається з: оплати обладнання, оплати матеріалів та інших витрат - аванс в розмірі 100%, оплата робіт - аванс в розмірі 50%. Остаточний розрахунок 50% робіт - після підписання акту приймання передачі протягом 10 робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було погоджено оплату - авансового платіжу у розмірі 5 000,00 доларів США двома частинами 29 листопада 2021 року у розмірі 107 000,00 грн. та 29 грудня 2021 року у сумі 163 000,00 грн.

При цьому матеріали справи не містять доказів виконання позивачем умов договору вказаних у п. 3.1.4.

Вказуючи, що з метою виконання погодженого сторонами графіку розрахунку: 29 листопада 2021 року було здійснено оплату в розмірі 107 000,00 грн. та 29 грудня 2021 року було здійснено оплату в розмірі 163,000,00 грн., що підтверджується Додатком № 8 до договору на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року, позивач не звернула уваги, що в зазначеному додатку відсутня інформація щодо сплати зазначених у ньому коштів.

Так, в Додатку № 8 до договору на виконання робіт № 1 від 23 листопада 2021 року вказані лише дата та сума авансу. Біля кожної суми містяться підписи сторін, що в свою чергу може свідчити про узгодження ціни. Зазначене узгоджується з назвою додатку, а саме - порядок розрахунку за домовленістю в розстрочку (а.с. 141 т. 1).

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказував, що ТОВ «Місттрансбуд»жодної суми від позивача не отримував. Оскільки ТОВ «Місттрансбуд»є юридичною особою, розрахунки відбуваються виключно з дотриманням ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Доказів перерахування коштів відповідно до вимог закону матеріали справи не містять.

Зазначене відповідає вимогам п. 3.1.4 договору, відповідно до якого оплата по договору здійснюється на підставі виставлених рахунків від підрядника.

Вказане не дає суду апеляційної інстанції вважати доведеним факт виконання позивачем умов договору щодо сплати авансу до початку виконання робіт.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд у своїх постановах зауважує, що пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме позивач має довести, що вищезазначені суми коштів були отримані відповідачем, який отримавши їх, виконав певну роботу, допустивши при цьому істотні недоліки, які надають позивачу право вимагати розірвання договору. В даному випадку лише самого твердження позивача про оплату авансу та не якісне виконання робіт є недостатнім.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання договору № 1 від 23 листопада 2021 року з підстав неналежного виконання ТОВ «Місттрансбуд» умов договору та стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачем не доведено факту порушення відповідачем умов договору підряду, які є підставою для його розірвання.

Щодо стягнення моральної шкоди апеляційний суд виходить з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, яка вимагає її відшкодування, що відповідає змісту частини третьої статті 12 та статті 81 ЦПК України.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушенням прав позивача, з якими остання пов`язує спричинення їй моральної шкоди, підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Місттрансбуд» сплатило судовий збір у розмірі 14 265,65 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367 - 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Місттрансбуд» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місттрансбуд» про розірвання договору та відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місттрансбуд», місце знаходження: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150Г, оф. 6, ідентифікаційний код 42593259 судовий збір у розмірі 14 265,65 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 13 березня 2026 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.