РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останньої заборгованість за договором про надання кредиту від 26 серпня 2021 року № 383707-КС-001 у розмірі 12467,62 грн, з яких: 6344,58 грн - заборгованість за основною сумою боргу, а також 6123,04 грн - сума заборгованості за відсотками.

Позовна заява мотивована тим, що 26 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 383707-КС-001, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 грн. Відповідачка не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2025 року цю справу передано за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2026 року прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у разі неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

26 серпня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 383707-КС-001, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 7000,00 грн строком на 24 тижні зі сплатою відсотків, обумовлених договором. Процентна ставка в день: 0,86166856, фіксована. Комісія за надання кредиту 1050,00 грн. термін дії договору до 10.02.2022.

Кредитний договір підписаний електронним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до відомостей платіжного доручення № 31108 ТОВ «Бізнес Позика» 26 серпня 2021 року перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 7000,00 грн із призначення платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 , відповідно до кредитного договору № 383707-КС-001 від 26 серпня 2021 року.

Згідно із випискою по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , 26 серпня 2021 року на зазначений рахунок відбулось зарахування коштів в сумі 7000,00 грн з призначення платежу: BIZPOZYKA TOV Pererakh koshtiv Lisovska zh do kredytnoho doh № 383707-КС-001.

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитом за ОСОБА_1 утворилась заборгованість станом на 07 листопада 2025 року в розмірі 12467,62 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 6344,58 грн, суми прострочених платежів по процентах 6123,04 грн.

Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Положеннями частини 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України).

Згідно із підпунктом п`ять частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження укладання із відповідачем електронного договору про надання кредиту від 26 серпня 2021 року № 383707-КС-001. Зазначений договір відповідач підписав у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.

Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд вважає, що позивачем доведено факт надання грошових коштів за договором позики. Зазначене підтверджується відомостями платіжного доручення №31108 від 26 серпня 2021 року та випискою по рахунку, наданою АТ КБ «Приват банк» на запит суду.

Зважаючи на те, що всупереч умовам спірного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та відсотків, а тому вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту та відсотків підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, а тому суд не має підстав піддавати його сумніву.

У порядку визначеному ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 1049-1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання кредиту від 26 серпня 2021 року № 383707-КС-001 у розмірі 12467,62 грн (дванадцять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 62 копійки), з яких: 6344,58 грн - заборгованість за основною сумою боргу, а також 6123,04 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 18.03.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26, офіс 411, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Кіндер В. А.