УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 344/15014/22

провадження № 61-1876 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши питання про поновлення касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Камінським Ігорем Петровичем, на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2022 року та постанову Івано?Франківського апеляційного суду від 17 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просив встановити факт постійного догляду зі сторони ОСОБА_1 за особами своєї сім`ї - батьками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є особами похилого віку з істотними порушеннями стану свого здоров`я, у яких за висновком лікарсько-консультативної комісії, є наявні порушення функцій організму, через які вони не можуть самостійно здійснювати власне самообслуговування і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

2. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Івано?Франківського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, відмовлено увідкритті провадження у справі.

3. У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - Камінським І. П. , на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, у якій він просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Один з аргументів касаційної скарги стосується того, що, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що відповідні спірні правовідносини, у разі необхідності їх вирішення у судовому порядку, мають вирішуватись у межах адміністративної юрисдикції.

4. 10 квітня 2023 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя?доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

5. Ухвалою Верховного Суду у складі цієї колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2023 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрите касаційне провадження у справі.

6. Ухвалою Верховного Суду у складі цієї колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року касаційне провадження у справі № 344/15014/22 зупинене відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 та пункту 14 частини першої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 201/5972/22, оскільки результати цього перегляду можуть впливати на вирішення спору у справі № 344/15014/22.

7. Велика Палата Верховного Суду 11 вересня 2024 року прийняла постанову у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132 цс 23) - опублікована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 вересня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121753944).

8. Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 викладені правові висновки по суті саме справи № 201/5972/22, які остаточно не усувають розбіжності у питаннях визначення юрисдикції щодо більш широкого кола інших судових справ, зокрема й справи № 344/15014/22.

9. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 03 лютого 2025 року у справі № 214/3475/24 (провадження № 61-15969 сво 24) за заявою фізичної особи щодо визнання юридичного факту догляду за іншою фізичною особою, яка потребує постійного стороннього догляду, прийняв до розгляду справу № 214/3475/24 з метою вирішення у контексті формування єдності судової практики спірного процесуального питання, яке стосується юрисдикційності (належності до сфери судового розгляду) заяв про встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка його потребує за своїм станом здоров`я.

10. Однак своєю ухвалою від 05 травня 2025 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зупинив провадження у справі № 214/3475/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 308/17634/23 (прийнята до розгляду згідно із ухвалою від 23 квітня 2025 року), розгляд якої пов`язаний, у тому числі з питанням розмежування юрисдикцій, яке може вплинути на розгляд й справи № 344/15014/22.

11. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Водночас частина друга цієї статті ЦПК України прямо вказує, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

12. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

13. Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності. З метою забезпечення цього створені, зокрема, механізми передачі справ на розгляд об`єднаних палат касаційних судів у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, передбачені статтею 403 ЦПК України.

14. Водночас стаття 254 ЦПК України однозначним чином не уточнює, що саме вкладається у розуміння усунення обставин, що викликали зупинення провадження.

15. Оскільки провадження у цій справі зупинене до закінчення касаційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 201/5972/22, то формально сам факт закінчення цього касаційного перегляду (зазначена постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року) може вважатись відповідною обставиною, попри те, що сутнісною, а не формально?юридичною, підставою цього зупинення була необхідність забезпечення верховенства права у контексті єдності судової практики, що є фундаментом для реалізації статті 2 ЦПК України та передбачало необхідність врахування правових висновків, які б могли усунути розбіжності, зокрема у питаннях визначення юрисдикції розгляду вимог, заявлених у справі № 344/15014/22. Саме з точки зору останнього зазначені судові рішення Верховного Суду у складі як Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, так й Великої Палати Верховного Суду (справи № 214/3475/24 та № 308/17634/23) лише підтверджують, що відповідні сутнісні обставини для зупинення провадження у справі № 344/15014/22 продовжують існувати.

16. Враховуючи зазначене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність поновлення касаційного провадження у справі № 344/15014/22 з подальшим вирішенням питання щодо оцінки зазначених судових рішень Верховного Суду у складі як Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, так й Великої Палати Верховного Суду (справи № 214/3475/24 та № 308/17634/23) з метою уникнення сумнівів учасників судової справи № 344/15014/22 у реалізації Верховним Судом приписів статті 2 ЦПК України.

17. Згідно із частинами першою та третьою статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється, зокрема за ініціативою суду. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

18. Отже Верховний Суд вважає необхідним поновити касаційне провадження у цій справі з підстав, зазначених вище підстав.

Керуючись статтями 254 та 260, частиною другою статті 415 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Поновити касаційнепровадження у справі № 344/15014/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, щомає юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Камінським Ігорем Петровичем, наухвалу Івано-Франківського міського суду Івано?Франківської області від 05 грудня 2022 року та постанову Івано?Франківського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров