Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

12 березня 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у судовому засіданні заяву адвокатського бюро «Григорія Мініча» про скасування заходів забезпечення позову та забезпечення виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2026 року адвокатське бюро «Григорія Мініча» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у справі № 290/459/25 до подання адвокатським бюро «Григорія Мініча» позовної заяви, та забезпечення виконання рішення суду, ухваленого у справі № 290/501/25 за позовом адвокатського бюро «Григорія Мініча» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява адвокатського бюро «Григорія Мініча» мотивована тим, що в квітні 2025 року, до відкриття провадження у цивільній справі, адвокатське бюро «Григорія Мініча» подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на будь-яких рахунках, в тому числі на банківському рахунку НОМЕР_1 в акціонерному товаристві комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), у межах ціни позову 274560,18 грн (єдиний унікальний номер судової справи 290/459/25).

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у справі № 290/459/25 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1

21 травня 2025 року Любарським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 78139918 з примусового виконання виконавчого листа № 290/459/25, виданого 21 квітня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області, в межах якого було винесено постанову про накладення арешту коштів боржника.

В травні 2025 року адвокатське бюро «Григорія Мініча» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги (єдиний унікальний номер судової справи 290/501/25).

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року задоволено позов адвокатського бюро «Григорія Мініча» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь адвокатського бюро «Григорія Мініча» 388030,76 грн заборгованості за договором про надання правничої допомоги та 5867,57 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

19 січня 2026 року Любарським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 80027704 з примусового виконання виконавчого листа № 290/501/25, виданого 29 грудня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області, в ході якого державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту коштів боржника, відповідні платіжні інструкції були направлені для виконання до АТ КБ «ПриватБанк». Інформаційним листом від 21.01.2026 АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено про відмову в примусовому списанні коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 , підстава відмови - грошові кошти арештовані для забезпечення іншого арешту.

Посилаючись на те, що при реєстрації заяви про забезпечення позову та позовної заяви про стягнення заборгованості було присвоєно різні єдині унікальні номера судової справи та на даний час існують перешкоди у виконанні рішення суду у справі № 290/501/25, адвокатське бюро «Григорія Мініча» просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у справі № 290/459/25.

Також адвокатське бюро «Григорія Мініча», посилаючись на необхідність забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили, ухваленого у справі № 290/501/25, просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на будь-яких рахунках, що належать останньому, в тому числі на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

В судове засідання представник адвокатського бюро «Григорія Мініча», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності та про підтримання доводів заяви про скасування заходів забезпечення позову та забезпечення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи № 290/501/25, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в квітні 2025 року адвокатське бюро «Григорія Мініча» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій посилаючись на те, що адвокатське бюро має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги, просило вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на будь-яких рахунках, що належать останньому, в тому числі на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО: 305299), у межах ціни позову 274560,18 грн (єдиний унікальний номер судової справи 290/459/25).

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у цивільній справі № 290/459/25 задоволено заяву адвокатського бюро «Григорія Мініча» про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО: 305299), а також на інших виявлених під час виконання цієї ухвали рахунках, які відкриті ОСОБА_1 в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, у межах ціни позову 274560,18 грн.

Вищевказана ухвала про забезпечення позову не оскаржувалася в апеляційному порядку та набрала законної сили 07 травня 2025 року.

21 травня 2025 року державним виконавцем Любарського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78139918 з примусового виконання ухвали № 290/459/25, постановленої 21 квітня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області, в якому стягувачем являється адвокатське бюро «Григорія Мініча», а боржником - ОСОБА_1 .

Крім цього, в травні 2025 року адвокатське бюро «Григорія Мініча» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги (єдиний унікальний номер судової справи 290/501/25).

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року у цивільній справі № 290/501/25 задоволено позов адвокатського бюро «Григорія Мініча» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь адвокатського бюро «Григорія Мініча» 388030,76 грн заборгованості за договором про надання правничої допомоги та 5867,57 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Роз`яснено, що згідно вимог частини сьомої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вищевказане судове рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 29 грудня 2025 року

29 грудня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист у справі № 290/501/25, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 30 грудня 2028 року.

19 січня 2026 року начальником відділу Любарського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 80027704 з примусового виконання виконавчого листа № 290/501/25, виданого 29 грудня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області, в якому стягувачем являється адвокатське бюро «Григорія Мініча», а боржником - ОСОБА_1 , про що було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно платіжної інструкції на примусове списання коштів № 764 від 21 січня 2026 року, АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено Любарському відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у стягненні грошових коштів в розмірі 433548,16 грн за виконавчим провадження № 80027704 з примусового виконання виконавчого листа № 290/501/25, виданого 29 грудня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області, підстава: грошові кошти арештовані для забезпечення іншого арешту, пункт 79 Інструкції Національного банку України № 163 про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг.

Представник адвокатського бюро «Григорія Мініча», зазначаючи, що за наявності діючих заходів забезпечення позову у справі № 290/459/25 у виді накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 виконати судове рішення у справі № 290/501/25 неможливо, вважає, що є необхідність у скасуванні таких заходів забезпечення позову.

При цьому, представник адвокатського бюро «Григорія Мініча» з метою забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили, ухваленого у справі № 290/501/25, вважає за необхідне накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Статтями 124 та 129-1 Конституції України проголошено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положенням частини 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява №6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява №30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява №40450/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, статті 129, частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку, щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У цьому контексті, у рішенні ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» (заява № 46852/13), яке є продовженням пілотного рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), ЄСПЛ зазначив, що в рамках процедури пілотного рішення одним із найважливіших завдань є спонукання держави-відповідача до запровадження засобу юридичного захисту для всіх потерпілих від системного порушення, а відповідальність за надання відшкодування обов`язково покладатиметься на національні органи влади.

У справі «Бурмич та інші проти України» заявники скаржилися на невиконання або тривале невиконання рішень національних судів, ухвалених на їхню користь, і з цих підстав стверджували про порушення Україною їхніх прав, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції, а також статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

ЄСПЛ відзначив, що порушені заявниками питання вже вирішувалися у згаданому пілотному рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», проте Україна не забезпечила ефективного виконання цього рішення, що зумовило лише зростання кількості аналогічних заяв.

Крім того, Верховний Суд неодноразо зауважував, що суди не менше ніж стягувачі потребують того, щоб судові рішення були належно виконані, а права особи, яка звернулася до суду, були захищені ефективно; у разі, коли громадяни спостерігають те, що держава дозволяє собі не виконувати судові рішення, це сприймається як норма поведінки, що у подальшому призводить до зволікання громадянами, які виступають боржниками у цивільних справах, у виконанні судових рішень у таких справах.

За змістом частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Частиною 6 статті 431 ЦПК України передбачено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 267 ЦПК України забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Аналіз наведених вище норм ЦПК України дає підстави для висновку, що цивільним процесуальним законом визначено можливість забезпечувати виконання рішення суду, вживати заходів його забезпечення, які передбачені для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень пунктів 1, 4, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого пунктом 4 статті 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 виклала правовий висновок та зазначила, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішення законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (частина 7 статті 158 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Звертаючись до суду із заявою в частині скасування заходів забезпечення позову, адвокатське бюро «Григорія Мініча» посилається на те, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у цивільній справі № 290/459/25 до подання позовної заяви, перешкоджають примусовому виконанню судового рішення, постановленого у цивільній справі № 290/501/25.

Так, ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у справі № 290/459/25 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 (єдиний унікальний номер судової справи 290/459/25).

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року у справі № 290/501/25 задоволено позов адвокатського бюро «Григорія Мініча» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь адвокатського бюро «Григорія Мініча» 388030,76 грн заборгованості за договором про надання правничої допомоги та 5867,57 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, роз`яснено положення частини сьомої статті 158 ЦПК України (єдиний унікальний номер судової справи 290/501/25).

Відтак, оскільки заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року набрало законної сили, на підставі нього було виданого виконавчий лист, який є обов`язковим до виконання на всій території України, а вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають адвокатському бюро «Григорія Мініча» належному виконанню судового рішення, ухваленого у цивільній справі з єдиним унікальним номером судової справи 290/501/25, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Також суд вбачає підстави для задоволення заяви адвокатського бюро «Григорія Мініча» в частині забезпечення виконання рішення суду у цивільній справі № 290/501/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , оскільки обраний заявником захід забезпечення позову спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду цивільної справи № 290/501/25.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у постановах від 02 серпня 2019 року у справі № 915/538/19 та від 06 листопада 2018 року у справі № 923/560/17, згідно якої суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру загальної суми позовних вимог та можливих судових витрат. Тому, суд вважає, що накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 слід обмежувати розміром суми, присудженої до стягнення та судових витрат, в загальному розмірі 393898,33 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-150, 153, 158, 431 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву адвокатського бюро «Григорія Мініча» про скасування заходів забезпечення позову та забезпечення виконання рішення суду - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року у цивільній справі №290/459/25 за заявою адвокатського бюро "Григорія Мініча" про забезпечення позову до подання позовної заяви та зняти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в акціонерному товаристві комерційного банку «ПриватБанк» (МФО: 305299), а також на інших виявлених під час виконання цієї ухвали рахунках, які відкриті ОСОБА_1 в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, у межах ціни позову 274560,18 грн.

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в акціонерному товаристві комерційного банку «ПриватБанк» (МФО: 305299), а також на інших виявлених під час виконання цієї ухвали рахунках, які відкриті ОСОБА_1 в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, у межах суми 393898,33 грн.

Стягувач: адвокатське бюро «Григорія Мініча».

Адреса місця знаходження: вул. Трипільська, 13, офіс 519 м. Житомир, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44943165.

Боржник: ОСОБА_1 .

Адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Роз`яснити заявнику, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

П`ятнадцятиденний строк на оскарження даного судового рішення слід обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя М.В. Ковальчук