Справа № 307/4254/25
Провадження № 2/307/1533/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тячівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 04 листопада 2025 року №1870947 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значився зареєстрованим в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2025 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Згідно листа Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 25 лютого 2026 року №171/23.7-21 повідомлено суд про наявність актового запису про смерть №137 від 07 червня 2021 року про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ч.1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи з вищевикладеного, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається, зокрема статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Дана позиція підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №310/10284/15-ц (провадження №61-2717св18), у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 381/3844/15-ц (провадження № 61-9568св18), у постанові від 26 червня 2019 року у справі №161/13138/15-ц, у постанові від 26 червня 2019 року по справі №234/7927/16-ц, у постанові від 16 травня 2018 року по справі №183/4229/14-ц.

Також, Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №161/13138/15-ц дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на час пред`явлення до суду позову позивачем, відповідач помер. Верховний суд вказав, що обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону є висновок суддів про закриття справи, оскільки відповідно до статті 37 (на цей час 55) ЦПК України правонаступництво можливе шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача у справі, за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. Доводи касаційної скарги, що суд повинен був вирішити питання про процесуальне правонаступництво є безпідставними, оскільки цивільний процесуальний закон не передбачає пред`явлення позову до фізичної особи, яка померла, яка не є правоздатною у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом встановлено, що відповідач по справі помер до подання позовної заяви до суду, тобто процесуальна правоздатність відповідача на час подання позовної заяви припинилась, а процесуальне правонаступництво не допускається, оскільки пред`явлення позову до померлої особи не допускається, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити.

При цьому позивачу слід роз`яснити його право звернутись із позовом до суду безпосередньо до спадкоємців відповідача.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу слід повернути 2422 гривні 40 копійок судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову до суду відповідно до платіжної інструкції № від 28 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 255, 258, 260 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - закрити.

Роз`яснити позивачу його право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства із позовом безпосередньо до спадкоємців відповідача.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», РНОКПП 42640371, судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який сплачений відповідно до платіжної інструкції № від 28 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 18 березня 2026 року.

Головуючий В.І. Бобрушко