Номер провадження: 22-з/813/87/26
Справа № 509/6209/19
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової С.О., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник Олени Вячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справіза позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», треті особи, які заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Ажио-Плюс» про визнання припиненим право іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», Приватного підприємства «Ажио-Плюс» про визнання припиненим Іпотечний договір від 25.08.2010 року та за позовом Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненими усі зобов`язання, визнання припиненої Іпотеку за іпотечним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», треті особи, які заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Ажио-Плюс» про визнання припиненим право іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», Приватного підприємства «Ажио-Плюс» про визнання припиненим Іпотечного договору від 25.08.2010 року.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватного підприємства «Ажио-Плюс» звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненими усі зобов`язання, визнання припиненої Іпотеку за іпотечним договором.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2024 року закрито провадження у справі №509/6209/19 за позовною вимогою Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненими усі зобов`язання Приватного підприємства «Ажио-Плюс» ()» перед Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» () за Кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 року та додатковими угодами до нього №1 від 15.07.2011 року, №2 від 17.05.2012 року та роз`яснено представнику позивача право звернення з зазначеними позовними вимогами за захистом прав у виниклих спірних правовідносинах до Господарського суду Одеської області у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Ажио-Плюс» задоволено частково.

Визнано припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Акціонерне товариство «Східно-Український Банк «Грант» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2024 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «АЖИО ПЛЮС» про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» задоволено частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», треті особи, які заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Ажио-Плюс» про визнання припиненим право іпотеки, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», Приватного підприємства «Ажио-Плюс» про визнання припиненим Іпотечний договір від 25.08.2010 року та за позовом Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського управління юстиції Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського управління юстиції Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343 закрито.

Роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

22.12.2025 року, через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник Олена Вячеславівна звернулася до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить винести додаткове рішення у частині визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 за реєстрованого за реєстровим № 4343.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що судом при винесені ухвали не прийнято до уваги, що в матеріалах зазначеної справи ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2024 року закрито провадження у справі №509/6209/19 за позовною вимогою Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненими усі зобов`язання Приватного підприємства «Ажио-Плюс» ()» перед Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» () за Кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 року та додатковими угодами до нього №1 від 15.07.2011 року, №2 від 17.05.2012 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, зв`язку з тим, що за цією вимогою наявний спір між двома юридичними особами, вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

08.01.2026 року через систему «Електронний суд» представник АТ «Східно-Український Банк «Грант» Здоровко С.Ф. звернувся із запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви, посилаючись на безпідставність поданої заяви та зловживання заявником своїми правами.

Згідно положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд апеляційної скарги на рішення здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з доводами заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відтак, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений статтею 270 ЦПК України, є вичерпним.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи Акціонерне товариство «Східно-Український Банк «Грант» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2024 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «АЖИО ПЛЮС» про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тобто рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку саме в частині позовних вимог про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343.

У постанові Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року зроблено висновок про те, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», треті особи, які заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Ажио-Плюс» про визнання припиненим право іпотеки, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант», Приватного підприємства «Ажио-Плюс» про визнання припиненим Іпотечний договір від 25.08.2010 року та за позовом Приватного підприємства «Ажио-Плюс» до Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського управління юстиції Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського управління юстиції Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343 підлягає закриттю.

При цьому, колегією суддів констатовано, що позивачі звернулися до суду з позовами до товариства як до кредитора за договором іпотеки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Таким чином, між позивачами та відповідачем існує спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно із наведеними вище приписами ГПК України.

Таким чином, судом апеляційної інстанції вказано мотиви, з яких справа в частині позовних вимог про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 зареєстрованого за реєстровим № 4343 не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції у даній частині не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає скасуванню.

Тобто, судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення з висвітленням процесуального питання про закриття провадження у справі, як такого, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України і роз`ясненням, що даний спір підлягає вирішенню в господарському судочинстві і тому підстав для ухвалення додаткового судового рішення не вбачається.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України.

Водночас, як вбачається зі змісту заяви представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник О.В., жодного з вищевказаних випадків, які були б підставою для ухвалення додаткового рішення у справі, заявником не зазначено.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Отже, доводи викладені у заяві є незгодою заявника з ухваленим судом апеляційної інстанції рішенням, що не є підставою для ухвалення додаткового рішення у відповідності до статті 270 ЦПК України.

Крім того, заявник не позбавлений можливості оскаржити таке судове рішення у суді касаційної інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник О.В. про ухвалення додаткового рішення у частині визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 25.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. за реєстр. № 4518 та Договором № 1 про зміну умов до договору іпотеки від 22.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського МНО Лічман І.М. 28.08.2010 року Р№4518 за реєстрованого за реєстровим № 4343, безпідставною, а відтак у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник Олени Вячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справі - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова