Справа № 190/2620/25
Провадження №2/190/182/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Кудрявцевої Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив :

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовано тим, що 14.09.2021 року між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №3362863, строком на 30 днів, тобто по 14.10.2021 року, згідно якого сума кредиту становить 4000,00 грн., комісія за користування кредитом 200,00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00% від суми кредиту, одноразово, проценти за користування кредитом 756,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу їх на картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 04.09.2021 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77571111, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 6500,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 04.10.2021 року, процентна ставка (базова- становить 1,99% (фіксована), процентна ставка за понад строкове користування позикою становить 2,70%, знижена процентна ставка 1.00%, орієнтовна загальна вартість позики 8440,25 грн. 28.12.2021 укладено договір №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №3362863. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3362863. Такими чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3362863.

27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77571111. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77571111. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77571111.

Згідно з умовами кредитних договорів відповідач зобов`язувався вчасно повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цими договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів в строки, передбачені кредитними договорами, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість за кредитними договорами у розмірі 50696,95 грн., з яких: 10500,00 грн. - заборгованість за тілом кредитів; 40078,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; інфляційні збитки 104,00 грн., нараховані 3% річних-14,95 грн..

З урахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 50696,95 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи

Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що 14.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №3362863, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн. (п. 1.2), строком на 30 днів з 14.09.2021 по 14.10.2021 р. (п. 1.3, 1.4). Загальні витрати позичальника за кредитом, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування тіла кредиту) складають 956,00 грн. та 1,256,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2. орієнтовна загальна вартість кредиту, що складається із суми загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом складає 4956,00 грн. (пункт 1.5 Договору) .

Згідно п.1.5.1. договору комісія за надання кредиту становить: 200,00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00 % від суми кредиту одноразово.

Згідно п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 756,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору (пункт 1.6, 1.7 Договору).. (а.с.8-12)

Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1 - 1.5.3 договору в термін (дату), вказаний у п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 або проценти за базовою процентною ставкою, визначеною пунктом 1.6 Договору, в сумі та на умовах, визначених в п. 2.3 договору (пункт 2.2.1).

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2).

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначені у пункті 1.6 цого Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного пунктом 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) процентної ставки не може бути збільшено товариством без письмової згоди позичальника (пункт 2.2.3 договору).

Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3 Договору. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору (пункт 2.3.1.1). Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 14.10.2021 року), а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит складено графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким загальна вартість кредиту становить 4956,00 грн., з яких 4000,00 грн. тіло кредиту, 756,00 грн. відсотки за користування кредитом та 200,00 грн., комісія за надання кредиту.(зворот.бік а.с.12)

Згідно довідки про ідентифікацію кредитний договір №3362863 від 14.09.2021 року підписаний одноразовим ідентифікатором « F19601». (зворот.бік а.с.19)

Вказана інформація міститься також в паспорті споживчого кредиту №3362863, копія якого міститься в матеріалах справи.(а.с.13)

Окрім того, 14.09.2021 року складена анкета-заява на кредит №3362863 відповідачем ОСОБА_1 , згідно з якою сума кредиту 4000,00 грн.; строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 14.10.2021; сума до повернення 4956,00 грн.; складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту :200 грн.,, яка нараховується одноразово за ставкою 5.00% від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом 756,00 грн., нараховуються за ставкою 0,63% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.(а.с.14)

14.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000,00 грн. згідно договору №3362863, що підтверджується даними квитанції. (а.с.20)

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №3362863 станом на 13.12.2021 року складає 16956,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - тіло кредиту; 12756,00 грн.- заборгованість по процентам; 200,00 грн.- заборгованість по комісії. (зворотній бік а.с.20-21).

Також матеріали справи містять Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» в редакції від 13.07.2021 (а.с.15-19).

28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3362863. (а.с.40-44)

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року, №2404 значиться ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості складає 16956,00 грн. (а.с.49)

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги за договором №3362863 від 14.09.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.63-69).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року, за №46090 значиться ОСОБА_2 (а.с.76-78)

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 , за кредитним договором №3362863 становить 28556,00 грн., з яких: 4000,00 грн., - заборгованість за тілом кредиту; 24556,00 грн. заборгованість по процента.

(а.с.79)

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3362863.

04.09.2021 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77571111, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 6500,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 04.10.2021 року, процентна ставка (базова) -1.99% (фіксована), процентна ставка за понад строкове користування позикою 2,70%, знижена процентна ставка 1,00%, орієнтовна загальна вартість позики становить 8440,25 грн..

(зворот.бік а.с.22)

Згідно довідки ТОВ «ФК`Фінекспрес» від 11.11.2025 року №КД-000084126/ТНПП, останній відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило переказ коштів без відкриття рахунку 04.09.2021 року у сумі 6500,00 грн., отримувач: ОСОБА_1 , -ЕПЗ номер НОМЕР_2 . (зворот.бік а.с.29)

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором (4dtOCd2JvL) загальна вартість кредиту за договором позики №77571111, становить 8440,25 грн., з яких: 6500 грн. тіло кредиту; та 1940,00 грн. проценти за користування кредитом (зворот.бік а.с.22)

Також матеріали справи містять Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в редакції від 12.08.2021 (а.с.23-28).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики №77571111 від 04.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 , складає 22022,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15522,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (зворот.бік а.с.32-35,37)

27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір №27/01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №77571111.

(а.с.50-61)

Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року, за №7584 значиться ОСОБА_1 (зворот.бік а.с.60-61)

Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 , за договором позики №77571111 становить 22022,00 грн., з яких: 6500,00 грн., - заборгованість за тілом кредиту; 15522,00 грн. заборгованість по процентам. (а.с.62)

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77571111. (а.с.63-75)

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року, за №46090 значиться ОСОБА_1 ,( а.с.76-78)

Згідно реєстру боржників за договором позики №77571111 становить 22140,95 грн., з яких: 6500,00 грн., - заборгованість за тілом кредиту; 15522,00 грн. заборгованість по процентам та 118,95 грн., - відповідальність за порушення грошового зобов`язання. (а.с.80)

Такими чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77571111.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики №77571111 від 04.09.2021 року ОСОБА_3 , складає 22022,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15522,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с.33-35,37)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитних договорів та вимоги ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 4000,00 грн., за кредитним договором №3362863 та 6500,00 грн., за договором позики №77571111, є правомірними та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог ТОВ «Коллект центр» в частині стягнення відсотків за договором про споживчий кредит №3362863 від 14.09.2021 року, суд виходить з наступного.

Так, пунктом 2.3 передбачено пролонгацію кредитного договору. В пункті 2.3.2 Договору зазначено, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної обставини щодо якої невідомо настане вона чи ні, і які полягають у: а) здійсненні платежу після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком.

Аналіз вищенаведених умов договору свідчить про їх явну суперечливість між собою.

Зокрема, п.2.2.1 договору чітко визначає, що у випадку продовження позичальником строку кредитування він має додатково сплатити комісію, при цьому конкретної прив`язки до п.2.3.1.1 або п.2.3.1.2, які передбачають пролонгацію на пільгових та стандартних (базових) умовах, не містить, а лише відсилається на загальний пункт 2.3 договору.

Належних доказів того, що відповідач як позичальник вчинив певні дії, які б об`єктивно свідчили б про його добру волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту, зокрема сплатив відповідну комісію, як це передбачено п.2.2.1 договору, до матеріалів позову не додано та в позові не зазначено.

Крім цього, структура самого договору про споживчий кредит достатньо свідчить, що строк кредитування визначається предметом договору (розділ 1) і становить 30 днів, а подальші умови, що визначені у розділі 2 договору, передбачають лише умови виконання самого предмета договору, тобто розділу 1 договору, який і включає у себе строк кредитування.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» у редакції чинній на час укладення договору, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Пункти 9, 10 частина 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» у редакції чинній на час укладення договору, передбачають, що несправедливими умовами договору є установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на невизначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру. Установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись перед укладенням договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції чинній на час укладення договору, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

У зв`язку із цим, нарахування відповідачу після 14.10.2021 року процентів у відповідності до 2.3.1.2 договору не знаходить свого належного юридичного обґрунтування і по своїй суті є реалізацією положень ч.2 ст.625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного у п.1.3 договору строку кредитування відбулася пролонгація кредиту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку є безпідставним.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач кредит наданий йому у розмірі 4000 грн. не повернув, з останнього підлягають стягненню відсотки у розмірі 956,00 грн., які узгоджені та нараховані йому за 30 днів з моменту отримання кредиту за стандартною (базовою) процентною ставкою 0,63% за кожен день користування кредитом, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню та із ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за кредитним договором №3362863 від 14.09.2021 року у загальному розмірі 4956,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 756,00 грн. - заборгованість по процентам; 200,00 грн. - заборгованість по комісії.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками за договором позики №77571111 від 04.09.2021 року суд зазначає наступне.

Договором визначений строк дії Договору 30 днів (п.2.2 договору) . За користування кредитом клієнт сплачує товариству проценти у розмірі 1,99% (а.2.3. договору), що становить 1940грн. 25 коп.. Отже, нарахування первісним кредитором заборгованості за процентами на загальну суму 1940,25 грн., відповідає умовам Договору. Подальше нарахування процентів, на думку суду, є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування позикою підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1940,25 грн., тобто за 30 днів, що відповідає строку дії договору позики, з урахуванням і п.6.1-6.4 Правил надання грошових коштів у позику та таблиці обчислення загальної вартості кредиту..

В зв`язку з викладеним вище, з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за договором позики №77571111 від 04.09.2021 року в загальному розмірі 8559 грн. 20 коп., з яких: 6500,00 заборгованість по тілу кредиту; 1940,25 грн. заборгованість по процентам, нараховані 3% річних -14,95 грн. та інфляційні збитки -104.00 грн..

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення договірних відсотків слід відмовити за безпідставністю їх нарахування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. до матеріалів справи надано копію договору №01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01.07.2024, укладений між адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ «Коллект Центр», заявку на надання юридичної допомоги №595 від 03.11.2025, витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року та Прай-лист АО «Лігал Ассістанс».(а.с.86-92)

Згідно додаткової постанови Верховного суду від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 16000,00 грн. Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 26,66% від розміру заявлених позовних вимог, а тому відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору на суму 807,23 грн. (13515,20х3028,00:50696,95) та витрати на професійну правничу допомогу на суму 4265,60 грн. (16000:100х26,66).

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81,141,258, 259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 257, 526, 546, 549, 611, 634, 638,1050,1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №3362863 від 14.09.2021 року та договором позики №77571111 від 04.09.2021 року у загальному розмірі 13515 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 807 (вісімсот сім) гривень 23 коп. та витрат на професійну правничу допомогу - 4265 (чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, адреса місцезнаходження :01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Головуюча суддя Ю.В.Кудрявцева