Справа № 345/795/26
Провадження № 2/345/1147/2026
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19.02.2026 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Єлісєєва Надія Олексіївна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву за своїм підписом про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, виходячи із наступного.

На підтвердження повноважень як представника був наданий ордер №1204887 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 02.02.2026 року.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

Чинне законодавство не містить обмежень щодо можливості участі представника в зазначеній категорії судових справ.

Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» про те, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються, не відповідає діючому законодавству, оскільки згідно із Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» статтю 115 СК України викладено в новій редакції, відповідно до якої вимога про реєстрацію розірвання шлюбу за рішенням суду виключно за заявою колишньої дружини або чоловіка втратила чинність.

Такі висновки Верховний Суд зробив в постановах від 29 листопада 2023 року в справі № 202/4449/22, від 09 липня 2021 року в справі № 607/10879/20, та звернув увагу, що наведеними положеннями закону регулювалися питання реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, а не сам процес розірвання шлюбу в судовому порядку.

Питання щодо подання позовної заяви про розірвання шлюбу за участі представника були досліджені Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 757/10360/23-ц, провадження № 61-8322св24, постанова від 07 квітня 2025 року.

Суд визначив, що в разі, якщо до позовної заяви додано ордер на представництво інтересів позивача та копію договору про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат має право складати, підписувати та подавати за дорученням клієнта скарги, заяви, клопотання, утому числі - позовні заяви, відзиви, заперечення... тощо, - саме з питань розірвання шлюбу, - це свідчить про наявність належних повноважень в адвоката на надання правової допомоги, якому надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача з усіх питань.

Статтями 237, 238 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до змісту чинного законодавства може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Частиною 4 ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно зі ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

З наведеного вище нормативного регулювання предмету та підстав позову вбачається, що адвокат, як представник особи, яка звертається до суду саме з питанням про розірвання шлюбу, для підтвердження своїх повноважень учасника справи має надати суду договір про надання правової допомоги що підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта саме з цього питання - з якого має вбачатися воля позивача на розірвання шлюбу.

До матеріалів позовної заяви адвокатом Єлісєєвою Н.О. не було надано підтверджень того, що вона правомочна на вчинення дій в інтересах клієнта саме з питання, з якого має вбачатися воля позивача на розірвання шлюбу.

Отже, з наданих суду документів не вбачається, що адвокат Єлісєєва Н.О. має правомочність на подання заяви від імені ОСОБА_1 на розірвання шлюбу.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції. Тому судді повинні уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі.

У даному випадку мова йде про підтвердження повноважень представника, тому суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі без надання суду належних доказів, що підтверджують повноваження представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

А згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представник позивача.

Завданням цивільного судочинства, як визначено ч.1 ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач виконає зазначені вимоги, то позовна заява буде вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Єлісєєва Надія Олексіївна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачеві строк 5 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: