Справа №403/746/25 провадження № 2/403/215/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту рішення - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 103760 грн. 17 коп..

Позов обгрунтовується тим, що 14 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі по тексту рішення - ТОВ «ФК «ЦФР»), як первісним кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений кредитний договір №, за умовами якого позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а також відступлення 27 січня 2023 року на підставі договору відступлення прав вимоги №20230127 ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач прохав стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за основною сумою кредиту - 89733 грн. 00 коп., заборгованість по річних відсотках - 04 грн. 82 коп. та заборгованість по щомісячних відсотках - 14022 грн. 35 коп., а всього 103760 грн. 17 коп..

З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі судові витрати.

Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подала.

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» згідно з клопотанням від 27 січня 2026 року прохав розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.53-54).

Відповідач ОСОБА_1 згідно з поданою до суду 10 лютого 2026 року заявою позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 103760 грн. 17 коп. визнала повністю та прохала розглянути справу без її участі (а.с.56).

Інших заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.40-41).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

14 липня 2022 року між ТОВ «ФК ЦФР», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений кредитний договір № (індивідуальна частина) (далі - Договір, кредитний договір, договір №), за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) кредитодавець зобов`язується надати кредит в розмірі 89733,00 грн. строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (а.с.5-7).

Зазначений кредитний договір згідно з положеннями ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом підписання відповідачем розміщеного в її особистому кабінеті, як клієнта, створеному на сайті кредитодавця, кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора FS61275541, надісланого їй Товариством електронним повідомленням (SMS) на зазначений позичальником номер мобільного телефону (пункт 2.8 Договору).

Згідно з умовами кредитного договору (пункт 1.2) процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить: при наданні кредиту - 5,00% від суми кредиту в розмірі 4273,00 грн.; щомісячні проценти - 2.49% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річні проценти (загальні) - 0.01% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів.

Згідно із визначеним у пункті 1.3 Договору графіком платежів, повернення відповідачем ОСОБА_1 кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення) здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів по 3771,56 грн. (крім перших двох по 2534,15 грн. та останнього в сумі 3771,07 грн.) за період з 15 серпня 2022 року по 14 липня 2027 року, в розрізі кожного платежу (погашення суми кредиту, річні проценти та щомісячні проценти), в тому числі шляхом сплати щомісячних процентів по 2234,36 грн.. Внесення позичальником платежів за супровідні послуги (обслуговування кредитної заборгованості, за надання кредиту, інші послуги кредитодавця) графіком платежів не передбачена.

Судом встановлено, що у Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5900899 від 14 липня 2022 року, підписаного відповідачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором FS61275541, визначені наступні умови кредитування: сума кредиту 89733,00 грн.; строк, на який надається кредит - 60; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (пункт 4); процентні ставки: при наданні кредиту - 5.00% від суми кредиту, щомісячні проценти - 2.49% від суми кредиту згідно з графіком платежів, загальні річні проценти - 0.01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Платежі за супровідні послуги кредитодавця, обовязкові для укладення договору, не передбачені (а.с.8).

Переказ відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 89733,00 грн. згідно з укладеним кредитним договором № від 14 липня 2022 року підтверджується довідкою Фінансової компанії «Центр фінансових рішень» (а.с.13).

Факт підписання 14 липня 2022 року кредитного договору та отримання на його виконання грошових коштів у спосіб, визначений пунктом 1.2 договору, відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.

27 січня 2023 року між ТОВ «ЦФР» (кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 14 липня 2022 року в сумі 103760,17 грн., що безпосередньо підтверджується відповідним Актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27 січня 2023 року (а.15-20, 21, 22).

Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 27 січня 2023 року загальна сума заборгованості відповідача становить 103760,17 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (основний борг) - 89733,00 грн., по річних процентах - 04,82 грн. та за щомісячними процентами - 14022,35 грн. Сума внесених відповідачем грошових коштів на погашення кредитної заборгованості відсутні (а.с.14).

Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення нею 14 липня 2022 року кредитного договору та отримання від ТОВ «ФК «ЦФР» кредитних коштів у зазначеному вище розмірі.

Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі або частково відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду також надано не було.

Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.

Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону).

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що кредитний договір (індивідуальна частина) № від 14 липня 2022 року був підписаний відповідачем по справі ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора FS61275541, надісланого ТОВ «ФК «ЦФР» на номер мобільного телефону відповідача у вигляді смс-повідомлення, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами.

В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим.

Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.

Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо здійснення саме відповідачем ОСОБА_1 електронного підпису кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора суду надано не було.

Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів .

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № від 14 липня 2022 року, остання отримала від ТОВ «ФК «ЦФР» в якості кредиту грошові кошти в сумі 89733 грн. 00 коп., однак своїх зобовязань за вказаним договором щодо повернення кредиту, сплати щомісячних процентів за користування ним не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 27 січня 2023 року в неї виникла заборгованість у загальному розмірі 103760 грн. 00 коп., з яких: 89733 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 04 грн. 82 коп. - заборгованість за річними процентами та заборгованість за щомісячними процентами - 14022,35 грн..

Наведений позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунок заборгованості ОСОБА_1 відповідає порядку повернення кредиту, в тому числі розміру платежів та періодичності їх внесення, визначених в п.1.3 кредитного договору.

При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання, приходить до висновку, що відповідачем по справі ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобовязань за кредитним договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами.

Також судом враховується, що помилкове зазначення представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві грошових коштів у сумі 14022,35 грн. як заборгованості за комісією, не впливає на висновок суду про наявність заборгованості у вказаній сумі саме за щомісячними процентами, оскільки такий висновок суду грунтується на змісті письмових доказів (графіку платежів та розрахунку заборгованості відповідача), доданих до позовної заяви.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010, а також від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обовязки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору № від 14 липня 2022 року та укладеного в подальшому договору відступлення права вимоги за ним.

Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними.

Судом також враховується, що у даній справі відповідачем дії фінансових установ щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розміру.

На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за кредитним договором (індивідуальна частина) № від 14 липня 2022 року щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) у розмірах та строки, передбачені цим договором, та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за вказаним вище договором в загальному розмірі 103760 грн. 17 коп..

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.1).

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно положень ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті в першому судовому засіданні, призначеному на 12 лютого 2026 року, була подана письмова заява про визнання нею позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в повному розмірі заборгованості.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та визнання позову відповідачем ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають стягненню судові витрати у виді 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору при поданні позову до суду в розмірі 1514 грн. 00 коп., а 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає суму 1514 грн. 00 коп., підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Натомість вказані представником позивача в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, крім судового збору, - витрати, пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1514,00 грн. (0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на ненадання позивачем належних письмових доказів на підтвердження понесення ним даних витрат у вказаному розмірі.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором (індивідуальна частина) № від 14 липня 2022 року в загальному розмірі 103760 грн. 17 коп. (сто три тисячі сімсот шістдесят гривень сімнадцять копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в порядку розподілу судових витрат 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, в розмірі 1514 грн. 00 коп. (одна тисяча пятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1514 грн. 00 коп. (одна тисяча пятсот чотирнадцять гривень 00 копійок), сплаченого позивачем згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №143994 від 07 листопада 2025 року.

Повне імя та найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження (юридична адреса): вул.Симона Петлюри, буд.№30, м.Київ, поштовий індекс 01032, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014, реквізити: IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 лютого 2026 року.

Суддя С.Ю.Атаманова