Справа № 495/9337/25
Провадження № 2/515/408/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

16 березня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») через свого представника М.Ткаченко звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, який обґрунтований таким.

15 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено електронний договір №4317238 із введенням одноразового ідентифікатора, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8800,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок на умовах строковості 7 днів (з можливістю подальшого продовження), зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 1,90% в день протягом строку кредитування, а у разі виконання споживачем умов для отримання знижки на стандартну процентну ставку, шляхом повного погашення кредиту протягом строку згідно графіку платежів або пролонгації строку надання кредиту, то зі сплатою зниженої процентної ставки за весь строк користування кредитом - 1,615 % в день, тип процентної ставки - фіксована.

24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №4317238 від 15 червня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1

10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором №4317238 від 15 червня 2021 року ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023.

Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором №4317238 від 15 червня 2021 року та допустив заборгованість, яка станом на 13.11.2025 становить 25181,62 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 140,80 грн інфляційні збитки; 22,42 грн нараховані 3% річних .

Із врахуванням вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 25181,62 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 140,80 грн - інфляційні збитки; 22,42 грн - нараховані 3% річних, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.

Згідно з ухвалою судді від 09 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, у позові проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.

За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №4317238, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 8800,00 грн, шляхом переказу на картковий рахунок, на умовах строковості (7 днів), зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.20-22).

Відповідно до п.1.4 Договору кредит надається строком на 7 днів з 15.06.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом визначенні в Таблиці обчислення взагальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів),що є Додатком №1 до цього Договору . Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4. цього Договору.

Згідно з п. 1.5 Договору:

- Стандартна ставка становить 1,90 % в день та застосовується в межах строку зазначеного в п.1.4 Договору, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки, в межах нового строку кредиту, за умови пролонгації за інінціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору та за умови автопролонгації, відповідно до п.4.3;

- Знижена процентна ставка 1,615 % в день та застосовуєть, відповідно до умов п.1.5.2 Договору;

п.1.5 тип процентної ставки фіксована.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А524786 від 15 червня 2021 року (а.с.22), що відповідає ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Перед підписанням Договору, 15 червня 2021 року відповідач ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який містить умови надання кредитних коштів (а.с.50-51).

Видача коштів за кредитним договором здійснювалась через ТОВ ФК «Контрактовий дім» за допомогою системи EasyPay, що підтверджується довідкою, наданою ТОВ ФК «Контрактовий дім» про перерахування суми кредиту у сумі 8800,00 грн шляхом здійснення онлайн транзакції № 955865221 на картку № НОМЕР_1 (а.с.56).

24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна » відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №4317238 від 15 червня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с.8-12).

10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором №4317238 від 15 червня 2021 року ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 (а.с.23-28).

Згідно з копією реєстру боржників, за ОСОБА_1 станом на 10 січня 2023 року рахується заборгованість за кредитним договором № 4317238 у розмірі 25181,62 грн, з яких: 8800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, що відповідає й розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» станом на 24 січня 2022 року, 16218,40 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору від 15.06.2021 ; (а.с.16-19, 33-36).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК Україн позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Згідно з розрахунками ТОВ «Коллект Центр» за відповідачем станом на 13 листопада 2025 року рахується заборгованість за кредитним договором № 4317238 від 15 червня 2021 року у розмірі 25181,62 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 140,80 грн інфляційні збитки; 22,42 грн нараховані 3% річних; сума погашень відсутня (а.с.7).

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, видав відповідачу кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитними договорами, натомість відповідач допустив порушення зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів у встановлений у договорах строк.

Вказані обставини відповідач не спростував, доказів виконання зобов`язання за кредитним договором не надав, позовні вимоги у цій частині визнав.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, її погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості, виходячи з розрахунків позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані та підлягають до задоволення у загальному розмірі 25181,62 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 140,80 грн - інфляційні збитки; 22,42 грн - нараховані 3% річних.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема, обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/24 від 01 липня 2024 року, укладеного ТОВ «Коллект Центр» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 45-46); перелік послуг та їх вартість (а.с.47); заявку про надання юридичної допомоги №2510 від 01 жовтня 2025 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 год. на суму 9 000,00 грн (а.с. 48), та витяг з Акту №15 від 31 жовтня 2025 року про надання юридичної допомоги (а.с.49).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 8 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору та 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25181,62 грн, а також 8 422,40 грн судових витрат.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса місцезнаходження: вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, м. Київ, заборгованість за кредитним договором №4317238 від 15 червня 2021 року у загальному розмірі 25181,62 грн ( двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят одна грн, 62 к.), з них: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16218,40 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 140,80 грн інфляційні збитки; 22,42 грн нараховані 3% річних, а також 8 422,40 грн (вісім тисяч чотириста двадцять дві грн 40 к.) судових витрат.

В задоволенні решти частини позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 березня 2025 року.

Суддя В.О. Луцюк