Справа № 216/8923/25
провадження №2/216/1639/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально - Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Гайтко Л.А.

за участю

секретаря судового засідання Маленька Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2025 року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 29 червня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис № 367. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 . Від початку сімейне життя подружжя складалось добре, але останнім часом стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Подружжя припинили шлюбні відносини, припинили проживати разом та вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя із збереження шлюбу неможливе. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів та відсутність між ними взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними останнім часом мають виключно формальний характер. Шлюбні відносини Позивача та Відповідача припинились, подружжя разом спільного господарства не ведуть. Продовжувати такі шлюбні відносини Подружжя не бажають. Позивач вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому, це лише погіршить стан відносин між ними та продовжить їх перебіг в часі.

Ухвалою суду від 29.01.2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлялася судом належним чином, що підтверджується документально, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

29 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 29 червня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис № 367, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Від початку сімейне життя подружжя складалось добре, але останнім часом стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Подружжя припинили шлюбні відносини, припинили проживати разом та вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя із збереження шлюбу неможливе. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів та відсутність між ними взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними останнім часом мають виключно формальний характер. Шлюбні відносини Позивача та Відповідача припинились, подружжя разом спільного господарства не ведуть. Продовжувати такі шлюбні відносини Подружжя не бажають. Позивач вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому, це лише погіршить стан відносин між ними та продовжить їх перебіг в часі.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просить суд не здійснювати розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 29 червня 2013 року між, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 29 червня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 367.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_2 ».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 , тел. НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Л.А. ГАЙТКО