Справа № 296/2420/26
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2026 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Рожкова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ТА ПРОЦЕДУРА

1. 23.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 (далі також позивач) ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направив до Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 13.02.2023 у розмірі 2 500 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 751 доларів США 03 цента, що в загальному розмірі складає 3 251 доларів США 03 цента.

2. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Корольовського районного суду м. Житомира від 02.03.2026 головуючим для розгляду зазначеної вище справи визначено суддю Рожкову О.С., та 03.03.2026 справу передано судді для розгляду.

3. 05.03.2026 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. 11.03.2026 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

ІІ. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4. Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

5. Частиною першою статті 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

6. Згідно із пунктом 1 частини першої статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

IІІ. МОТИВИ СУДУ

7. Судом встановлено, що між сторонами виник спір, зокрема щодо стягнення заборгованості за договором позики від 13.02.2023.

8. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

9. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

10. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

11. Отже, позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

12. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

13. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що відповідно до умов договору позики від 13.02.2023 він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 500 доларів США. При цьому умовами зазначеного договору сторони погодили цільове призначення позики для придбання машиномісця АДРЕСА_1 .

14. Аналіз змісту позовної заяви та її вимог дозволяє зробити висновок, що пред`явлений позов виник з приводу машиномісця, яке є частиною нерухомого майна, оскільки пов`язаний з нерухомістю.

15. Статтею 30 ЦПК України унормовані правила виключної підсудності, якими не визначено спори лише щодо прав на нерухоме майно, а визначено спори, що виникли з приводу нерухомого майна. Тобто, в таких спорах право на нерухоме майно може не оспорюватись, проте матеріально-правова складова виникла саме з приводу нерухомого майна.

16. Враховуючи викладене, оскільки позивач звертається до суду за захистом своїх прав щодо повернення коштів за договором позики з цільовим призначенням для придбання машиномісця № НОМЕР_1 , як частини нерухомого майна в будинку АДРЕСА_2 , то на переконання суду, у даному випадку застосуванню підлягають правила виключної підсудності, визначені ч. 1 ст.30 ЦПК України щодо розгляду спору за місцезнаходженням майна або його основної частини, у зв`язку з чим цивільна справа №296/2420/26 підлягає переданню за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 30, 31, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Цивільну справу №296/2420/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, передати за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

2. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026.

Суддя Олена РОЖКОВА