Справа № 522/40/26-Е
Провадження № 2-з/522/144/26
УХВАЛА

18 березня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Юлія Вікторівна, розглянувши заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Дімітріу Вікторією Валеріївною в інтересах ОСОБА_1 у цивільній позовною заявою ОСОБА_1 до Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективного підприємства «Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд», про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в інтересах позивача представником адвокатом Дімітріу В,В., до Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективного підприємства «Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УПГВ Система», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс» про визнання права власності згідно Договору асоційованого членства в споживчому товаристві від 25.04.2018 р. №4/238КР, Додаткової угоди від 26.08.2021 р. про заміну сторони та Додаткової угоди №2 від 26.08.2021 року (реєстраційний номер 01.2074881.4645379.20240711.83.6337.06 згідно технічної інвентаризації від 30.09.2024 р. та Сертифікату ІУ61 від 18.10.2024 р.) квартири за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані для розгляду головуючому судді Чорнусі Ю.В.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Дімітріу Вікторія Валеріївна подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом:

накладення арешту на об`єкт нерухомості, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ;

заборони вчиняти дії щодо об`єкту будівництва (інвестування), а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , споживчому товариству «Сузір`я Будова», Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчому товариству «Сузір`я Плюс», Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України в будь-який спосіб розпоряджатися (користуватися, володіти, передавати, приймати), відчужувати будь-яким іншим способом будь-яким іншим особам.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2026 заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Дімітріу Вікторією Валеріївною в інтересах ОСОБА_1 , - повернути заявнику.

23.01.2026 після подання позовної заяви до відкриття провадження у справі представника ОСОБА_1 - адвоката Дімітріу В.В. подала заява про забезпечення позову ОСОБА_2 до Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективного підприємства «Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд» про визнання права власності (провадження № 2-з/522/88/26).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2026 заява про забзепечення позову (провадження № 2-з/522/88/26) призначена до розгляду у судовому засіданні _____ 2026 року.

20.02.2026 після подання позовної заяви, до відкриття провадження у справі та до розгляду заяви про забезпечення позову, поданої до суду 23.01.2026, представника ОСОБА_1 - адвоката Дімітріу В.В. втретє подала заява про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року становить 3328,00 грн.

Відповідно до пп.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження; заяви про забезпечення доказів або позову; заяви про перегляд заочного рішення; заяви про скасування рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про роз`яснення судового рішення, які подано; заяви про сприяння третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу) в отриманні доказів: фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до суду заяви про забезпечення позову через підсистему «Електронний суд» заявник мав сплатити - 532,48 гривень (3328 х 0,2 х 0,8 = 532,48 гривень).

До заяви про забезпечення позову, яка надійшла до суду 20.02.2026, провадження № 2-з/522/144/26, додана квитанція про сплату судового збору від 04.01.2026 № 7069-1399-4288-5113, яка була подана разом із заявою про забезпечення позову від 23.01.2026 (провадження № 2-з/522/88/26).

Тобто, до заяви про забезпечення позову від 20.02.2026, провадження № 2-з/522/144/26, представником заявника додана квитанція про оплату судового збору, яка уже використання при поданні іншої заяви про забезпечення позову у іншому провадженні 2-3/522/88/26.

У постанові від 12.10.2023 у справі № 160/554/23 Верховний Суд зазначив: «позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду».

У постанові Верховного Суду від 03.11.2020 (справа № 530/1630/18 провадження № 61-6940св19) зазначено, що надання суду квитанцій про сплату судового збору, які вже використані у інших справах, всупереч вимогам Закону України «Про судовий збір» заздалегідь розуміючи, що вони не будуть зараховані до Державного бюджету України, а також наступне не усунення недоліків щодо належної сплати судового збору, є свідченням недобросовісного використання наданих законом процесуальних прав.

За таких обставин, представник позивача, надаючи суду разом із заявою про забезпечення позову від 20.02.2026 квитанцію про оплату судового збору, яка уже використана у іншому провадженні, не дотримала вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України.

Суд роз`яснює заявнику про недопустимість недобросовісного використання наданих законом процесуальних прав.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст.2,4,5,151-153,258 - 261,352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову від 20.02.2026 (провадження № 2-з/522/144/26), подану адвокатом Дімітріу Вікторією Валеріївною в інтересах ОСОБА_1 , у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд», Колективного підприємства «Будова» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА