Номер провадження: 22-з/813/139/26
Справа № 521/9095/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Печерська районна у місті Києві державна адміністрація,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08 вересня 2025 року у складі судді Гуревського В.К.,

встановив:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа №521/9095/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Печерська районна у місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні та встановлення порядку побачень та спілкування з сином.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 серпня 2025 року по справі застосовані заходи забезпечення позову за заявою представника представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , його батьків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ухвалення рішення у справі, забезпечити спілкування (контакт) малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 у телефонному режимі по відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах «Viber», «Telegram», «WhatsApp» щовівторка, щочетверга та щонеділі, тривалістю до 10 хвилин у кожен з таких днів, у проміжок часу з 19:00 год по 20:00 год за місцевим часом країни проживання сина.

02 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 звернулася із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 серпня 2025 року.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08 вересня 2025 року скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 серпня 2025 року про забезпечення позову у цивільній справі №521/9095/25, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , його батьків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ухвалення рішення у справі, забезпечити спілкування (контакт) малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 у телефонному режимі по відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах «Viber», «Telegram», «WhatsApp» щовівторка, щочетверга та щонеділі, тривалістю до 10 хвилин у кожен з таких днів, у проміжок часу з 19:00 год по 20:00 год за місцевим часом країни проживання сина.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої, постановою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08 вересня 2025 року скасовано, ухвалено нову, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2025 року відмовлено.

09 лютого 2026 року в електронному вигляді через підсистему «Електронний Суд» ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій просить роз`яснити постанову Одеського апеляційного суду від від 22 січня 2026 року щодо:

1. У якій спосіб він має забезпечити «регулярний контакт» ОСОБА_1 з сином, якщо він через умисні і свідомі дії ОСОБА_1 позбавлений можливості проживати разом з дитиною і контролювати її розпорядок дня, а ситуація, коли син вже понад два роки змушений проживати окремо від батька штучно створена ОСОБА_1 (без отримання згоди другого з батьків та оформлення дитині дипломатичного паспорту хлопчик може проживати в Казахстані на законних підставах лише 90 діб поспіль, тоді як моє довготермінове дипломатичне відрядження триватиме щонайменше чотири року)? Що мається на увазі під «забезпеченням контакту»?

2. Яким чином особи, які на момент ухвалення постанови не були учасниками справи 521/9095/25, мають «забезпечувати» виконання ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеса від 25.08.2025 р. у справі 521/9095/25?

3. Оскільки Одеський апеляційний суд в своїй постанові не зазначив, які саме норми процесуального права були порушені при скасування ухвали суду першої інстанції, виникла необхідність у з`ясуванні цього питання.

4. Яким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що «висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи»?

Заява мотивована тим, що скасовуючи ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеса, Одеський апеляційний суд, на думку заявника, не врахував критично важливі обставини, а саме те, що: вимоги заяви про забезпечення позову є тотожними позовним вимогам; з травня 2023 року він позбавлений можливості проживати з сином через навмисні дії ОСОБА_1 ; його батьки на момент ухвалення постанови не мали статусу учасників справи. При цьому, заявник зазначає, що Одеський апеляційний суд скасував ухвалу від 08.09.2025 про скасування заходів забезпечення позову, «оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову», тому є необхідність у зверненні до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2026 року.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Також зі змісту зазначеної статті вбачається, що роз`яснення судового рішення, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 24.07.2020 у справі №128/2734/17 роз`яснив, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Отже, законодавець визначив, що роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання, в тому числі примусового.

За змістом ст.271 ЦПК України роз`яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

Діюче процесуальне законодавство визначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В силу зазначеної норми процесуального права, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Таким чином, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які вказують на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

У цій справі апеляційний суд не вирішував спір по суті, а в межах процесуальних повноважень переглядав ухвалу процесуального характеру, і постанова суду не відноситься до судових рішень, якими спір вирішено по суті, а тому вона не підлягає роз`ясненню.

Фактично доводи заяви зводяться не до незрозумілості постанови суду, якою питання по суті не вирішувалося, а до порушення питання щодо порядку та способу виконання ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, яка не була предметом перегляду судом апеляційної інстанції, що виходить за межі повноважень суду під час розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Питання заявника щодо того, яким чином особи, які не були учасниками справи, мають забезпечувати виконання ухвали суду першої інстанції, також не стосуються незрозумілості резолютивної частини постанови суду, а спрямовані на отримання роз`яснень щодо способу виконання іншої ухвали, що не є предметом розгляду у порядку статті 271 ЦПК України.

Крім того, доводи заявника щодо не зазначення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які були порушені судом першої інстанції, та щодо підстав, з яких суд дійшов висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, фактично зводяться до незгоди заявника з мотивами прийнятого судового рішення та спрямовані на повторну оцінку висновків суду апеляційної інстанції, а тому не можуть бути предметом роз`яснення, ОСОБА_2 вправі оскаржити постанову суду до касаційної інстанції.

За таких обставин заява ОСОБА_2 не містить підстав, передбачених статтею 271 ЦПК України, для роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 271 ЦПК України про відмову в роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 271 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08 вересня 2025 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.03.2026.

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.М. Таварткілазде