Справа № 639/1265/26
Провадження № 2-о/639/65/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі судді Борисенка О.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місці Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України, Посольство російської федерації в Україні, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО,

установив:

19.02.2026 до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місці Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України, Посольство російської федерації в Україні, в якій заявник просить встановити факт смерті громадянина Канади військовослужбовця за контрактом командира відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зазначити дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті населений пункт Старомайорське Волноваського району Донецької області, Україна.

Матеріали заяви сформовані в системі «Електронний суд» 18.02.2026 та підписані представником заявника адвокатом Бурдолєм Вадимом В`ячеславовичем, який діє на підставі ордеру.

Оглянувши заяву і додані до неї матеріали, суд доходить висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 ст. 318 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), за змінами станом на 17.10.2024, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Отже, підставою для проведення державної реєстрації смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт смерті, а саме, медичного документу закладу охорони здоров`я, який би підтверджував факт смерті особи, відносно якої необхідно встановити цей факт у судовому порядку.

Тобто, заявником в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177, ч. 2 ст. 318 ЦПК України, не зазначено та не надано до суду докази, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, а саме, медичного документу закладу охорони здоров`я, тобто лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть, що підтверджує факт смерті, та не долучено інших документів, які достовірно підтверджують факт смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Суд, відповідно до п.3 ч.5 статті 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зауважує, що заява про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО подана заявником в порядку ст. 317 ЦПК України, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи виключно на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливості розгляду справ про оголошення фізичної особи померлою визначені ст. 305-309 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2025 року у справі № 357/9150/24 пояснив, коли належним способом захисту є звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою, а не про встановлення факту смерті, та вказав, що за відсутності достовірних доказів смерті особи, коли наявні лише припущення про факт смерті фізичної особи у зв`язку з воєнними діями, належним способом захисту є звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою, а не про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті можливе лише за наявності незаперечних доказів, які достовірно свідчать про смерть особи у точно визначений час та за конкретних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху. Протягом встановленого строку заявнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом подання до суду заяви, яка містить, серед іншого: зазначення доказів, які б підтверджували факт смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, а саме медичного документу закладу охорони здоров`я; та надання таких доказів до суду, разом з доказами надіслання копій поданих суду документів іншим учасникам справи, з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України.

Керуючись статями 175, 177, 260, 261, 294, 315, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місці Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України, Посольство російської федерації в Україні, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО.

Надати заявнику строк десять днів з дня отримання ним копії цієї ухвали на усунення зазначених недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що у разі якщо недоліки заяви у вказаний строк не будуть усунені, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО