Номер провадження: 22-ц/813/2641/26
Справа № 498/2176/24
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між акціонерним товариством « Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори : 03.04.2021 року кредитний договір № 201, за яким позичальнику видано кредит у сумі 33000,00 грн. 22.02.2022 року кредитний договір № 601 за яким позичальнику видано кредит в сумі 39500,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. По кредитному договору від 03.04.2021 року № 201- 54642,09 грн., з яких: 32666,11 грн. заборгованість за кредитом; 21975,98 грн. заборгованість по процентам; 0,00 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.02.2022 року № 601-50014.59 грн., з яких : 34224,41 грн. заборгованість за кредитом; 5,98 грн. заборгованість процентами; 15784,2 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договором станом на 06.10.2024 року склала 104656,68 грн. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті та отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитних договорів, укладених між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року та № 601 від 22.02.2022 року, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгодженні позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ « ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ « ПУМБ». А тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ « Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 104656,68 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ) заборгованість за кредитним договором №201 від 03.04.2021 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 54642,09 грн. та за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 34230,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №201 від 03.04.2021 року в сумі 54642 грн. 09 коп. та за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року в сумі 34230 грн. 39 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №201 від 03.04.2021 року в сумі 54642 грн. 09 коп. відмовити у повному обсязі, позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року в сумі 34230 грн. 39 грн. задовольнити в розмірі 26 963 грн. 01 коп., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тобто, рішення суду оскаржується в частині вирішення судом вимог про стягнення процентів за договором №601 від 22.02.2022 року в сумі 5, 98 грн. та розміру заборгованості за тілом кредиту без врахування грошових коштів зарахованих банком на погашення комісії 5 261, 40 грн., а також в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором №201 від 03.04.2021 року в загальній сумі 54 642 грн. 09 коп.

В іншій частині рішення суду не оскаржено і тому в апеляційному порядку не переглядається.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 10.02.2026 року на 15:00 год. сторони не з`явилися.

Від представника відповідача-скаржника ОСОБА_1 адвоката Муравенко К.В. надійшла письмова заява про розгляд справи в судовому засіданні призначеному на 10.02.2026 року на 15-00 год. без її присутності та без присутності її клієнта ОСОБА_1 .

Представник акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»про причини неявки в судове засідання на 15-00 год. 10.02.20226 року не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або про участь у судовому засіданні справи в режимі відеоконференцзв`язку, не подав.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, поважність причин неучасті у судовому засіданні учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників (відповідачів), які відсутні у судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Справа розглядається в судах з грудня 2024 року, а в апеляційному суді - з травня 2025 року, тобто з перевищенням розумного строку в розумінні ст. ст. 210, 371 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що:

03 квітня 2021 року між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №201, шляхом підписання останнім заяви про приєднання до цього договору, та паспорту споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, відповідач отримав кредит в сумі 33000,00 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Публічна пропозиція), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Про ознайомлення і згоду зі змістом Умов та Правил надання банківських послуга також тарифами Банку ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом у заяві № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб .

В заяві № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної відповідачем, визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

У Паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем, міститься інформація про орієнтовний та реальний розмір процентної ставки, орієнтовної вартості кредиту, які аналогічні з відповідними величинами розмірів процентної ставки, комісії та відповідності за прострочення виконання кредитного договору, що зазначені у підписаній відповідачем заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 03.04.2021 року.

Як вбачається зі змісту вищевказаного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав, що також підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 03.04.2021 року по 06.10.2024 року.

Із розрахунку заборгованості, наданого АТ "ПУМБ", та вказаної вище виписки з особового рахунку ОСОБА_1 встановлено, що відповідачем за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 06.10.2024 року у неї виникла заборгованість перед банком в розмірі 54 642,09 грн., з яких: 32 666,11 грн. заборгованість за кредитом; 21 975,98 грн. заборгованість за процентами; 0,00 грн. заборгованість за комісією.

22.02.2022 року між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №601, шляхом підписання останнього заяви про приєднання до цього договору, та паспорту споживчого кредиту. За умовами договору відповідач отримала кредит у виді встановленого на кредитну картку кредитного ліміту в сумі 39 500,00 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Публічна пропозиція), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Зі змісту зазначеного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб убачається, що ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилась і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг.

В заяві №601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної відповідачем, визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, розміру процентної ставки, розміру комісії, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

У Паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем, міститься інформація про орієнтовний та реальний розмір процентної ставки, розмір комісії, орієнтовної вартості кредиту, які аналогічні з відповідними величинами розмірів процентної ставки, комісії та відповідності за прострочення виконання кредитного договору, що зазначені у підписаній відповідачем заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 22.02.2022 року.

Зі змісту вищевказаного договору вбачається, що свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав, що також випискою по особовому рахунку відповідача за період з 22.02.2022 року по 06.10.2024 року.

Із розрахунку заборгованості, наданого АТ "ПУМБ", та вказаної вище виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 встановлено, що відповідачем за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 06.10.2024 року у неї виникла заборгованість перед банком в розмірі 50 014,59 грн., з яких: 34 224,41 грн. заборгованість за кредитом; 5,98 грн. - заборгованість за процентами; 15 784,2 грн. заборгованість за комісією.

Факт надання кредитних коштів ОСОБА_1 за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року у розмірі 39 500 грн. підтверджується платіжною інструкцією від 22 лютого 2022 року.

Надання коштів договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року підтверджується довідкою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про збільшення кредитного ліміту з первісного розміру у 15 000 грн. від 03.04.2021 року до 33 000 грн. від 03.03.2022 року та випискою руху грошових коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , з якої вбачається, що відповідач активно користувалась кредитними коштами частково здійснюючи їх погашення та сплачуючи проценти за користування кредитом і сплачуючи комісію.

07 жовтня 2024 року відповідачу направлялася Письмова вимога № КНО-44.2.2/561 щодо досудового врегулювання спору та погашення заборгованості за кредитними договорами № 201 від 03.04.2021 року у розмірі 54 642,09 грн. та № № 601 від 22.02.2022 року 50 014,59 грн., а всього у розмірі на загальну суму 104 656,68 грн. (а. с. 36-38).

Колегія суддів виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Станом на 06 жовтня 2024 року відповідач має заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року у розмірі 54 642,09 грн. та за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року - 50 014,59 грн., а всього у розмірі на загальну суму 104 656,68 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також було надано виписку по особовому рахунку відповідача.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Таким чином, виписка з особового рахунку відповідача є належним та допустимим доказом щодо надання кредитних коштів, з якої вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом.

Задовольняючи позов частково та стягуючи заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року 50 014,59 грн. в тому числі тіло кредиту 34 224,41 грн. та проценти 5,98 грн. та відмовляючи у вимогах про стягнення комісії, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17, виходив з того, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Оскільки з тексту позовної заяви не вбачається ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», суд вважав, що не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту.

Також суд з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду та той факт, що з тексту позовної заяви не вбачається ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Рішення суду в частині відмови у вимогах про стягнення комісії позивачем не оскаржено, в тому не оскаржено і в частині мотивів відмови, які викладені у рішенні суду.

Набувши таких висновків щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за нарахованою Банком і не сплаченою відповідачем комісією, суд першої інстанції разом з тим не надав оцінки обставинам вже зарахованих Банком на сплату комісії коштів внесених ОСОБА_3 на погашення кредиту у розмірі 5 261,40 грн.

Між тим дані кошти, які сплачені відповідачкою і зараховані позивачем на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, мають бути враховані на погашення процентів, а при залишку - тіла кредиту.

Колегія суддів враховує, що Банк та ОСОБА_1 погодили розмір процентної ставки за користування кредитом у заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року, а тому нарахування процентів Банком за даним договором є обґрунтованим, а сам розмір процентів, які розраховані до стягнення 5,98 грн. відповідачем належним чином не спростований і тому в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене, заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 22.02.2022 року підлягає зменшенню на 5 261,40 грн., тобто з відповідача на користь позивач слід стягнути заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 28 968 грн. (34 230,39 5 261,40). При цьому розмір заборгованості, яка стягнута судом в оскаржуваному рішенні 34 230,39 грн. складається з тіла кредиту 34 224,1 та процентів 5,98 грн.

В інший частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом слід відмовити.

Що стосується оскарження рішення суду в частині стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року у розмірі 54 642,09 грн., то єдиним доводом апеляційної скарги є нечитабельність документів, доданих Банком до позовної заяви в частині заявлених вимог за цим договором.

Колегія суддів дані доводи вважає неспроможними, оскільки додані до позовної заяви документи дійсно мають дрібний шрифт, проте його розмір і чіткість лише утрудняють читання змісту даних документів, а не роблять його взагалі неможливим.

Аналізуючи додані до справи заяву № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 03.04.2021 року, яка підписана ОСОБА_1 , паспорт споживчого кредиту, підписаного відповідачем, в якому міститься інформація про розмір кредитного ліміту, стандартний та реальний розмір процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, які аналогічні з відповідними величинами розмірів процентної ставки, комісії та відповідності за прострочення виконання кредитного договору, що зазначені у підписаній відповідачем заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 03.04.2021 року, колегія суддів доходить висновку про те, що сторони уклали таким чином договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 201 від 03.04.2021 року.

Також колегія суддів враховує, що Банк надав докази виконання своїх зобов`язань перед клієнтом щодо надання у користування кредитних коштів в межах погодженого розміру кредитного ліміту з подальшими зміна вбік його збільшення.

В свою чергу відповідач не надала доказів, що вона повернула у повному обсязі тіло кредиту та проценти за користування кредитом.

Також відповідач не спростувала правильність складових розрахованої Банком заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування від 03.04.2021 року в вигляді заборгованості за тілом кредиту 32 666,11 грн. та процентами за користування кредитом 21 975,98 грн., а всього 54 642,09 грн.

Тому в цій частині рішення суду є обґрунтованим та законним.

Враховуючи, що Банком заявлено до стягнення сумарну заборгованість по обом договорам комплексного банківського обслуговування, загальна сума стягнення, яка визначена рішенням суду першої інстанції підлягає зміні і в остаточному вигляді складатиме 83 611,08 грн. (54 642,09 + 28 968.99). В решті вимог в оскарженій частині рішення 5261,40 грн. слід відмовити. В іншій частині (відмова у стягненні заборгованості за комісією) рішення суду не оскаржено і в апеляційному порядку не переглядалось.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з викладенням мотивувальної частини в редакції цієї постанови та викладенням резолютивної частини наступним чином:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ) заборгованість кредитним договором №201 від 03.04.2021 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 54 642,09 грн. та за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 28 968 грн. 99 коп., а всього стягнути 83 611 грн. 08 коп.

В решті вимог відмовити.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін».

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов задоволений на загальну суму 83 61,08 грн., що становить 79,88% від первісно заявлених вимог.

За подання позову до суду сплачено судовий збір 2 422,40 грн., у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню на користь позивача розмір судового збору пропорційно задоволеним вимогам 79,88%, тобто 1 935 грн. 25 коп.( 2 422,40 х 79,88%).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 3 084,92 грн.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена на 5,92%, внаслідок чого відшкодуванню апелянту з позивача підлягає 182 грн. 63 коп. (3 084,92 х 5,92%).

Остаточно з відповідача на користь позивача в силу ч. 10 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 1 752,62 грн. ( 1935,25 - 182,63).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року в частині задоволених вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №201 від 03.04.2021 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 54642,09 грн. та за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 34230,39 грн. - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Резолютивну частину рішення викласти наступним чином:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ) заборгованість кредитним договором №201 від 03.04.2021 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 54 642,09 грн. та за кредитним договором №601 від 22.02.2022 року, станом на 06.10.2024 року в сумі 28 968 грн. 99 коп., а всього стягнути 83 611 грн. 08 коп.

В решті вимог відмовити.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін».

В порядку зміни розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 750,62 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 18.02.2026 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова