Справа № 706/1349/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» через свого представника Рудницького Юлія Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 01 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №. За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) кошти у сумі 39015,75 грн шляхом їх безготівкового перерахування у спосіб зазначений п. 1.2, 1.4 Договору зі строком користування 36 місяців. Оплата за користування коштами обумовлена у наступній фіксованій відсотковій ставці: річні відсотки 9,99% від суми боргу за Договором та місячні відсотки 2,99% від суми кредиту.

У подальшому, 20 вересня 2021 року права вимоги за вказаним Кредитним договором були відступлені на користь АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №200921.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, станом на 12 травня 2025 року, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 69 968,21 грн, з яких: 38 734,76 грн заборгованість по тілу кредиту, 6 283,69 грн заборгованість за процентами річними та 24 949,76 грн - заборгованість за процентами щомісячними.

На адресу боржника позивач відправив повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № від 01.03.2021, проте борг залишився непогашеним.

У зв`язку з чим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за Кредитним договором № від 01.03.2021 у розмірі 69 968,21 грн та 2 422,40 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.

Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданій 21.10.2025 заяві просив справу розглядати у відсутність представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Сповіщена у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву нею не подано.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки справа розглянута без участі сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

09.02.2026 судом, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення у справі відкладено до 16 год 40 хв 19.02.2026.

У зв`язку з перебуванням 19.02.2026 головуючої судді на лікарняному, рішення суду складене та проголошене у перший робочий день 23.02.2026.

Дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 01 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , відповідно до п.1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах, встановлених договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору кредит надається позичальнику в сумі 39 015,75 грн строком на 36 місяців. Розмір процентної ставки у договорі не визначений.

Згідно п. 1.3 Договору позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у Паспорті кредиту № 5252367, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що підписавши цей Договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за вказаними у Договорі реквізитами:

- 33 295,19 грн на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» в АТ «ТАСКОМБАНК» з призначенням погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 15.05.2020;

- 594 грн на рахунок ТОВ «МЕГОГО», призначення платежу оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ: Оптимальна» на 6 місяців;

- 400 грн на рахунок ТОВ «майСейфеті», призначення платежу оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет24»;

- 3527,56 грн - на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» з призначенням оплата страхового платежу за Договором страхування № -С від 01.03.2021;

- 800 грн - на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» з призначенням - оплата страхового платежу за Договором страхування № -ЛО від 01.03.2021;

- 399 грн на користь ТОВ «ЦФР» з призначенням - оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen» пакет Економ.

Відповідно до п. 2.2 Договору, цей Договір, Паспорт кредиту № 5252367 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, складають єдиний кредитний договір.

У пункті 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5252367, підписаного відповідачем, сума/ліміт кредиту становить 39 015,75 грн, строк на який надається кредит- 36 місяців.

Пунктом 5 Паспорту кредиту визначено процентні ставки: при наданні кредиту - 0,00 % від суми кредиту, щомісячні проценти становлять 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні загальні проценти 9,99 % від суми боргу за договором згідно графіку платежів. Загальні витрати за кредитом складають 48 520,50 грн, орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 87 536,25 грн, реальна річна процентна ставка - 82,60 % річних.

Паспорт кредиту містить графік погашення кредиту, що розрахований з 01.03.2021 по 19.01.2024.

Будь яких доказів перерахування первісним кредитором кредитних коштів за реквізитами рахунків на користь третіх осіб матеріали справи не містять.

20.09.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги за згаданим Кредитним договором відступило АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 200921. Згідно із копією реєстру прав вимоги, розмір відступленої позивачу вимоги за Договором № становить 47 679,79 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 351,88 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту 3 382,88 грн, залишок заборгованості за відсотками 333,21 грн, залишок заборгованості за щомісячними відсотками 1 166,58 грн, сума простроченої заборгованості за відсотками 1 612,54 грн, сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками 5 832,90 грн.

Досліджений судом договір факторингу, Реєстр прав вимоги за ним та меморіальний ордер свідчать про набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № від 01.03.2021 та заміну первісного кредитора у спірних правовідносинах.

Розрахунку заборгованості за відступленим первісним кредитором правом вимоги до відповідача на суму 47 679,79 грн позивач суду не надав, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості переконатися у правильності здійснених ТОВ «ФК «ЦФР» нарахувань.

Надані позивачем та досліджені судом виписки по особових рахунках кредитного договору № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 відображають нарахування позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачу відсотків за кредитним договором за період із 21.09.2021 по 20.12.2022 та перенесення сум на прострочену заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 01.03.2021 станом на 12.05.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 69 968,21 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 38734,76 грн, заборгованості по річних процентах 6283,69 грн, заборгованості по щомісячних процентах 24949,76 грн.

20.06.2025 Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» направлено на поштову адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за договором від 01.03.2021, у якому банк вимагав достроково повністю повернути кредит у зв`язку з тривалим невиконанням зобов`язань за Кредитним договором. Також повідомило, що заборгованість по кредиту за основним боргом (в тому числі прострочена) станом на 23.05.2025 становила 38 734,76 грн ; заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) - 6283,69 грн; заборгованість за щомісячними процентами - 24949,76 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом із тим, позивачем на надано жодного розрахункового документу, який би підтверджував факт перерахунку кредитних коштів на користь зазначених у договорі осіб за вказаними реквізитами.

Так, матеріали цивільної справи не містять доказів перерахунку ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок у АТ «ТАСКОМБАНК» 33 295,19 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № від 15.05.2020.

Крім цього, позивачем на надано жодних доказів, які б свідчили про укладення 01.03.2021 між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «ТАС» відповідних договорів страхування та як наслідок, того, що відповідачка доручила ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахувати грошові кошти у загальному розмірі 4327,56 грн на користь страхової компанії, та доказів такого перерахування.

Також відсутні докази укладення ОСОБА_1 із ТОВ «ФК «ЦФР» договору купівлі електронного ключа доступу до додатку «RADAR.Screen» вартістю 399 грн, із ТОВ «МЕГОГО» -купівлі пакету послуг «Кіно і ТБ: Оптимальна» на суму 594 грн, а із ТОВ «майСейфеті» - пакету послуг «Охоронець Кредит Маркет24» вартістю 400 грн.

Таким чином, доводи позивача про отримання відповідачем кредитних коштів у загальній сумі 39015,75 грн (33295,19 + 594 + 400 + 4327,56 + 399), які відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № від 01.03.2021 ОСОБА_1 доручила списати з кредитних коштів на користь вищевказаних установ, не підтверджені належними та допустимими доказами.

У справах про стягнення кредитних коштів, на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право кредитора на пред`явлення будь-якої вимоги.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

У той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, АТ «ТАСКОМБАНК» просило суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, на підставі наявних доказів і матеріалів. Клопотань про витребування доказів судом позивач не подавав.

Суд звертає увагу, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина першастатті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

З огляду на те, що позивач не надав доказів перерахування кредитних коштів на рахунки вказаних в договорі від 01.03.2021 юридичних осіб, суд виснує про недоведеність банком факту видачі первісним кредитором грошових коштів відповідачці у спосіб погоджений сторонами та, як наслідок, відсутність у останньої обов`язку із їх повернення та сплати процентів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складене та проголошене 23 лютого 2026 року.

Позивач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА