У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/5895/24

провадження № 4-с/0285/1/26

18 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельськийміськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

за участю секретаря Букши О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1

на дії/бездіяльність органу примусового виконання

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просила скасувати постанову, видану приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П. В. від 03.12.2025 про арешт коштів боржника та зобов`язати державного виконавця Лужинецького П. В. зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» (далі - Рахунок).

В обґрунтування заяви вказує, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П. В. (далі Приватний виконавець) перебуває виконавче провадження №79739971 з примусового виконання виконавчого листа №285/5895/24, виданого 12.11.2025 Звягельським міськрайонним судом Житомирської області (далі Виконавче провадження). 03.12.2025 Приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів на рахунку та не повідомлено про відкриття провадження. Про зазначені дії вона дізналась із застосунку «Дія». Зазначає, що із 2023 року вона являється особою з інвалідністю та отримує пенсію та заробітну плату на Рахунок. Вважає, що дії Приватного виконавця є неправомірними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, оскільки обмежено доступ до всіх її грошових коштів, чим фактично позбавлено засобів існування так як має інвалідність, виховує доньку і потребує вартісного лікування (в період з 02.12.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні в Національному Науковому Центрі хірургії та трансплантології ім. О. О. Шалімова).

У відзиві на скаргу Приватний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Зазначає, що враховуючи норми ЗУ «Про виконавче провадження» 09.06.2025 ним в рамках Виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку було направлено для виконання до банківських установ. В даній постанові було застережено фінансові установи про те, що необхідно накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Вказує, що саме банк, який виконує постанову про арешт коштів боржника повинен визначати статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів. Також, виконавець може самостійно знати арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. АТ «Райффайзен Банк» постанову виконавця про арешт коштів боржника виконав, що свідчить про те, що банк не визнав Рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Додатково повідомляє, що ОСОБА_1 03.11.2025 подала заяву про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій до приватного виконавця Волкової Є. О., в якої на примусовому виконанні перебуває інше виконавче провадження (№79464105) відносно ОСОБА_1 . На підставі вказаної заяви боржниці приватним виконавцем Волковою Є. О. було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної-особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій відкритого АТ «Райффайзен Банк» - № НОМЕР_1 . Тобто ОСОБА_1 на момент подання скарги і по сьогоднішній день, має можливість знімати кошти, які надходять їй на Рахунок. Враховуючи викладене, Приватний виконавець вважає, що всі доводи та вимоги наведені у скарзі ОСОБА_1 помилкові, необґрунтовані та не відповідають нормам чинного законодавства, а тому його дії як приватного виконавця з примусового виконання виконавчого провадження №79739971 від 03.12.2025 є правомірними та законними.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського (після перейменування -Звягельського) міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2025 у справі №285/5895/24 позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №201 від 11.09.2018 в розмірі 22 413,58 грн; заборгованість за кредитним договором №501 від 29.07.2021 в розмірі 27 798,50 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2025 залишено без змін.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2025 набрало законної сили 30.10.2025.

На виконання вказаного рішення суду 12.11.2025 Звягельським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

03.12.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П. В., за заявою стягувача, відкрито виконавче провадження №79739971 на підставі виконавчого листа №285/5895/24, виданого 12.11.2025 Звягельським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк»» заборгованості в розмірі 50212,08 грн.

03.12.2025 Приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 55877,76 грн.

Відповідно до довідки про зарахування коштів на рахунок за період із 01.11.2025 по 30.11.2025 ОСОБА_1 має відкритий рахунок в АТ «Райффайзен Банк» - № НОМЕР_1 , на який надходять соціальні виплати (пенсія) та заробітна плата.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначено порядок здійснення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до частин 1,3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі частини першої статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зазначене правило визначає ті кошти, що складають, зокрема, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, у якому зокрема зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

На підставі Закону України від 11 квітня 2023 року № 3048-ІХ, який набрав чинності 06.05.2023, пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» викладено у новій редакції, зокрема зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Отже, тимчасове обмеження щодо звернення стягнення стосується виключно пенсії та стипендії, тоді як в попередній редакції Закону обмеження стосувалося також заробітної плати та інших доходів боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказано, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами того, що вона зверталась до банку чи приватного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, а також того, що вона зверталася до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з грошових коштів, які є її пенсією, та надала виконавцю відповідні документи, однак у знятті арешту їй було відмовлено. Також, скаржниця не довела, що зазначений нею у скарзі рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, які знаходилися на ньому, заборонено законом, про що вона повідомила виконавця.

З наданої ОСОБА_1 довідки АТ «Райффайзен Банк» слідує, що на Рахунок скаржниці окрім пенсії, надходить і заробітна плата.

Таким чином, під час винесення постанови про накладення арешту коштів на рахунках боржника Приватний виконавець діяв в межах своїх повноважень, у нього на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не було інформації, що відповідний рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , призначений лише для отримання пенсії та/або на нього зараховується виключно пенсія (грошове забезпечення).

За наведених обставин, суд не вбачає в діях приватного виконавця порушень вимог чинного законодавства при винесенні постанови про арешт коштів боржника у зв`язку із чим у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук