Єдиний унікальний номер 741/1846/25
Провадження № 2/741/318/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 лютого 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» Шох І.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 851132911 від 31 січня 2025 року в розмірі 45 651,14 грн., судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 31.01.2025 між товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №851132911 (далі - Договір), у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 172 грн.

Відповідно до умов розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору.

Проте в порушення умов Договору та Правил відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені строки.

11.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, згідно з яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором № 851132911 від 31.01.2025.

Заборгованість відповідача за кредитним договором № 851132911 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить 45 651,14 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість по кредиту; 29 479,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 808,60 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2025 року в цивільній справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 грудня 2025 року. Клопотання представника позивача ТОВ «Таліон Плюс» Шох І.В. про витребування доказів задоволено.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 03 зрудня 2025 року відкладено розгляд справи до 18 лютого 2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» в судове засідання не зявилася, через систему «Електронний суд» надіслала до суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі просила їх задовольнити та розглядати справу у відстутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подав.

З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 851132911. Договір ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором QMZT (а.с. 22-34).

Загальний розмір кредиту за цим Договором становить 4050 грн. (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що перший транш за договором за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту надається позичальнику 31.01.2025 (що є датою надання кредиту).

Кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з розрахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 7.1, 7.3 Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою Дисконтного періоду кредитування - 07.02.2025, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 02.03.2030.

Відповідно до п. 8.3 Договору базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 % річних.

Відповідно до п. 8.5 Договору розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за уим Договором становить 202 грн. 50 коп.

Пунктом 12.3 Договору визначено, що за порушення будь-якого з платежів передбачених цим договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5 000 % від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, яка була в користуванні позичальника на дату в яку платіж був сплачений.

У п. 12.4 Договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 357,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору, зокрема, процентів передбачених пунктом 12.4 Договору, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за цим Договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п. 12.5 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання (п. 11 Договору).

Позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього Догоовору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, передбачену ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка необхідна на отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспоті споживчого кредиту та Правилах (п. 14.10 Договору).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 500 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 25 грн. (а.с. 34 на зв., 35).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 950 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 47, 50 грн. (а.с. 36, 37).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1100 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 55 грн. (а.с. 37 на зв., 38).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1750 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 87,50 грн. (а.с. 39, 40).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1050 грн. з нарахуванням комісіїу розмірі 52,50 грн. (а.с. 40 на зв., 41).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1050 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 52,50 грн. (а.с. 42, 43).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1000 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 50 грн. (а.с. 43 на зв., 44).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1000 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 50 грн. (а.с. 45, 46).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 1650 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 82,50 грн. (а.с. 46 на зв., 47).

31.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду щодо надання кредитодавцем позичальнику траншу в розмірі 2072 грн. з нарахуванням комісії у розмірі 103,60 грн. (а.с. 48, 49).

Згідно з підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 851132911 від 31.01.2025 ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 здійснено перекази на суми 4050 грн., 1750 грн, 1050 грн., 1050 грн., 1000 грн., 2072 грн. (а.с. 56-58).

На виконання кредитного договору № 851132911 ОСОБА_1 31.01.2025 на картку №5168-74ХХ-ХХХХ-4077 здійснено перекази на суми 2072 грн., 500 грн., 4050, 1650 грн., 1000 грн., 1000 грн., 1050 грн., 1050 грн., 1750 грн., 1100 грн., 950 грн., 950 грн., що підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 851132911/16092025/ Э від 16.09.2025 (а.с. 59-64).

На виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, що на імя ОСОБА_1 , у АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 . Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 29.10.2025 за договором № б/н ОСОБА_1 31.01.2025 на картку № НОМЕР_3 зараховано кошти у розмірах 2072 грн., 1000 грн., 1050 грн., 1050 грн., 1750 грн., 4050 грн. (а.с. 103, 104).

З розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що за період з 31.01.2025 по 11.03.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №851132911 від 31.01.2025 становила 31 247,71 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 181,11 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 17).

11.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, згідно з яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги було відступлено ТОВ «Таліон плюс» (а.с. 12-14).

Відповідно до Реєстру прав вимоги від 11.03.2025 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 31 247,71 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 181,11 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 15 на зв.).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надсилало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №851132911 від 31.01.2025 у якому зазначено, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 65).

Згідно з розрахунком ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за кредитним договором №851132911 від 31.01.2025 за період з 11.03.2025 по 05.08.2025 становить 54 545,74 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29479,14 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн., - комісія, 8 086 грн. - неустойка (а.с. 16, 17).

Однак, позивач зменшив суму заборгованості за Договором до 45 651,14 грн., з яких: 16 172 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29479,14 грн. - заборгованість за процентами, 808,60 грн. - комісія.

ТОВ «Таліон плюс» надсилало ОСОБА_1 на електронну адресу, зазначену ним у Договорі, повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору № 851132911 від 31.01.2025, у зв`язку з простроченою заборгованістю за вказаним кредитним договором (а.с. 65 на зв.).

Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У договорі сторони погодили порядок повернення кредиту, сплати відсотків та інших витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором.

За таких обставин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредитної лінії.

Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським обєднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій»; додаткову угоду № 1605 від 02.09.2025 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024; акт приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2025, вартість наданих послуг складає 5 000 грн., з яких: підготовка позовної заяви - 3 500 грн, підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) - 500 грн, підготовка до розгляду справи - 1 000 грн.; платіжну інструкцію № 126 від 02.09.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000666; ордер серії СВ № 1116266 (а.с. 66 на зв.-73).

У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

З огляду на складність справи, спрощеного порядку її розгляду, та виконані адвокатом роботи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру таких витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України у звязку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором кредитної лінії № 851132911 від 31 січня 2025 року в розмірі 45 651 (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», , місцезнаходження: вул. Жабинського, 13, м. Чернігів;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 18 лютого 2026 року.

Суддя Р.С. Ляшко