Справа № 369/5985/25
Провадження № 2/369/3593/26
УХВАЛА

18.03.2026 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Мартиненко В.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють окремих вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання права іпотекодержателя,

В С Т А Н О В И Л А:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Проте позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі 906/1026/22 у п. п. 83-87, 90-91 зазначено, що з метою захисту законних прав та інтересів учасників цивільного обороту, насамперед інтересів кредитора, глава 49 Цивільного кодексу України регламентує забезпечення виконання зобов`язання, зокрема, шляхом застави майна. Вказаний інститут цивільного права спрямований, зокрема, на покращення гарантування майнових інтересів сторін договору. Звідси іпотека як окремий вид застави гарантує саме майнові інтереси боржника та кредитора за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Тобто вимога про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна пов`язана з майновим інтересом, що свідчить про її майновий характер.

Отже, позов про визнання права іпотекодержателя необхідно розглядати саме як вимогу майнового характеру, оскільки, визнавши за собою таке право, іпотекодержатель набуває легітимного очікування успішної реалізації своєї можливості отримати у власність майно (нерухоме майно або грошові кошти) для задоволення своїх майнових вимог до боржника за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

З огляду на викладене при поданні позовної заяви позивачу необхідно було вказати в ній ціну позову та сплатити судовий збір, виходячи з вартості предмета іпотеки, визначеної в договорі іпотеки, за ставкою, передбаченою законом для вимог майнового характеру.

Такі висновки є послідовним продовженням практики, напрацьованої у Великій Палаті Верховного Суду щодо визначення характеру позовної вимоги в іпотечних спорах.

Згідно з п. 2, п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

В порушення вказаних вимог позивач не зазначив ціну позову, яка має відповідати дійсній вартості майна.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму ВС України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Оскільки до позовної заяви долучено договір іпотеки, в якому зазначена вартість спірного майна 701463,51 грн, суд дійшов висновку про необхідність попередньо визначити ціну позову в цьому розмірі.

Згідно із ч. 4 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою підлягає сплаті судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовна заява містить позовні вимоги майнового характеру, зважаючи на ціну позову, попередньо встановлену судом в розмірі 701463,51 грн, розмір судового збору за подання вказаного позову складає 10521,94 грн.

Проте до позовної заяви долучено квитанцію щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

А отже позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 8099,54 грн та надати до суду документ, що підтверджує його сплату.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених підстав позов належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків та запропонувати сплатити судовий збір на вищезазначений рахунок та надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або клопотання про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та відповідні докази або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, роз`яснивши, що в іншому разі позов буде вважатися неподаним та йому повернутий.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють окремих вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання права іпотекодержателя залишити без руху, надавши позивачу для виправлення недоліків строк 10 днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення недоліків у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині визначення розміру судових витрат до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартиненко В.С.