Провадження № 2/638/1346/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 7» про стягнення коштів за договорами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Набережний квартал схід 7" та просить суд:

1)Стягнути з ЖБК «Набережний квартал Схід 7» на його користь грошові кошти (штраф) за невиконання зобов`язання за Договором №20.07.1.041 від 30.11.2015 станом на 02.09.2025 в розмірі 54 500 грн, та моральну шкоду в розмірі 400 000 грн;

2)Стягнути з ЖБК «Набережний квартал Схід 7» на його користь грошові кошти (штраф) за невиконання зобов?язання за Договором №20.07.1.069 від 28.12.2015 станом на 02.09.2025 в розмірі 54 500 грн, та моральну шкоду в розмірі 400 000 грн.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до наступного.

Як убачається з укладених між сторонами договорів № 20.7.1.041 від 30.11.2015 та № 20.7.1.069 від 28.12.2015 про сплату пайових внесків у ЖБК «Набережний квартал схід7», його предметом є надання позивачем грошових коштів (внесків) на будівництво секції №7 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту договорів вбачається, що ОСОБА_1 є асоційованим членом житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 7», отже, на спірні правовідносини поширюються норми Закону України «Про кооперацію».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2025 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 7» про стягнення коштів за договорами передано на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13 січня 2026 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Харкова.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 16 січня 2026 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано до суду згідно якої останній вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Суд погоджується з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у загальному розмірі 800000,00 грн.

Однак, з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення штрафів за невиконання зобов?язань за договорами №20.07.1.041 від 30.11.2015 та №20.07.1.069 від 28.12.2015 у загальному розмірі 109000.00 грн суд погодитись не може, з огляду на наступне.

У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

У статті 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У частині п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Аналіз вказаних норм свідчить, що не є споживачем особа, яка оплачує пай на виконання договору про сплату пайових внесків та статуту кооперативу. Договір про сплату пайових внесків не є договором про надання послуг чи підряду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 466/7136/15-ц, від 19 травня 2021 року у справі № 569/15105/19, від 03 квітня 2024 року у справі № 357/6883/22.

За встановлених у справі обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин щодо стягнення штрафів за невиконання зобов?язань.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже за подання позовних вимог (про стягнення штрафів за невиконання зобов?язань за договорами №20.07.1.041 від 30.11.2015 та №20.07.1.069 від 28.12.2015 у загальному розмірі 109000.00 грн) майнового характеру позивач має сплатити 1% від майнової вимоги 109000.00 грн, що становить 1211.20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення зазначених вимог Закону, позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату ним судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, позивачеві необхідно доплатити судовий збір в розмірі 1211.20 грн., на реквізити Шевченківського районного суду м.Харкова: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, , рахунок отримувача UA0020653, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177,185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 7» про стягнення коштів за договорами - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Теслікова