Справа № 565/3158/25
Провадження № 2/565/239/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 21 998,21 грн заборгованості за договором №153223 від 11 вересня 2024 року, 2 422,40 грн судового збору, 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 11 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №153223 на суму 17 722,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора ddcb1ba6, що є належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. 11 вересня 2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 , що свідчить про те, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

16 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит у строки, передбачені договором. Загальна сума заборгованості відповідача на момент подання позовної заяви становить 21 998,42 грн, яка складається з: 13 765,58 грн - заборгованість по тілу кредиту, 7 532,84 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 700,00 грн заборгованість по комісії, 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, призначено судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 лютого 2026 року.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 24 лютого 2026 року.

У зв`язку з перебуванням судді 24 лютого 2026 року у відпустці розгляд справи призначено на 06 березня 2026 року.

У зв`язку з відсутністю підтвердження про отримання відповідачем судової повістки про виклик до суду в підсистемі «Електронний суд» розгляд справи відкладено на 23 березня 2026 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Юніт Капітал».

Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала.

Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.

11 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №153223 (індивідуальна частина) відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. (п.2.2. договору).

Відповідно до п.2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 17 223,00грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10 865,94 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №145161 від30 червня 2024 року укладеним з кредитодавцем; у розмірі 3 134,44 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3721,62 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Згідно з п.2.3. договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00% річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеного в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіку платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

За умовами п.2.4. договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.

В п.2.5. договору зазначено, що комісія за надання кредиту складає 3 721,62 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 21,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Загальний строк кредитування за договором складає 126 днів з 11 вересня 2024 року по 15 січня 2025 року (п.2.6. договору).

Згідно з п.2.6.1. строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.

Відповідно до п.2.7.1. договору денна процентна ставка складає - 0,7495%/день.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 34 457,16 грн (п.2.9.1. договору).

Додатком до договору №153223 від 11 вересня 2024 рокує графік платежів за кредитним договором, згідно з яким дата останнього платежу 15 січня 2025 року, сума кредиту за договором 17 722,00 грн, проценти за користування кредитом 13 004,54 грн, комісія за надання кредиту 3 721,62 грн.

Договір №153223 від 11 вересня 2024 рокута додаток до договору підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором ddcb1ba6.

11 вересня 2024 року відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 199e49aa підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.

Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс» N3944/03-12 від 03 листопада 2025 року про проведення взаємозаліку товариство на підтвердження факту проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів засвідчує, що відповідні операції були здійснені у встановленому порядку: за №38 вказано відомості щодо кредитного договору №153223 від 11 вересня 2024 року, сума кредиту 17 722,00 грн, сума зарахована на погашення заборгованості за договором взаємозаліку: 10 865,94 грн, сума перерахування на картковий рахунок позичальника: 3 134,44 грн, комісія 3 721,62 грн, договір взаємозаліку 145161, дата договору взаємозаліку 30 червня 2024 року.

З довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» №3885/30-10 від 30 жовтня 2025 року убачається, що товариство повідомляє про успішність операцій, згідно договору №1412/22-1 від 14 грудня 2022 року укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», зокрема, про успішний переказ 11 вересня 2024 року грошових коштів на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в сумі 3 134,44 грн, призначення платежу - видача кредиту №153223 від 11.09.2024.

На виконання ухвали суду АТ «А-Банк» у листі №20.1.0.0.0/7-20260129/0161 від 02 лютого 2026 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 , фінансовий номер на який відправляється інформація - +72. Згідно з платіжною інструкцією від 11 вересня 2024 року на вказану картку зараховано 3 134,44 грн.

16 квітня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «ФК «Кредіплюс» (клієнт) уклали договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №16042025 підписаний клієнтом та фактором 16 квітня 2025 року.

Згідно з витягом від 27 жовтня 2025 року з додатку №1 до договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року реєстр прав вимог №1, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №153223 від 11 вересня 2024 рокув сумі 21 998,42 грн, з яких: 13765,58 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 7 532,84 грн заборгованість по відсоткам, 700,00 грн заборгованість по комісії, 0,00 грн заборгованість по штрафах.

З картки обліку виконання договору 153223, укладеного 11 вересня 2024 року убачається, що вона містить відомості за період з 11 вересня 2024 року по 15 січня 2025 року. Кредит надано 11 вересня 2024 у розмірі 17 722,00 грн. Відсотки нараховувались у період з 12 вересня 2024 року по 15 січня 2025 року, також у вказаний період нараховувалась комісія. Станом на дату завершення розрахунку загальна сума фінансового активу: тіло кредиту 13 765,58 грн, проценти 7 532,84 грн, пеня 0,00 грн, комісія 700,00 грн, загальна сума - 21 998,42 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №153223 від 11 вересня 2024 рокузаборгованість ОСОБА_1 станом на 01 листопада 2025 року становила: 13 765,58 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 532,84 грн прострочена заборгованість за процентами, 700,00 грн прострочена заборгованість за комісією.

Позивач просить стягнути з відповідача 21 998,42 грн заборгованості за договором №153223 від 11 вересня 2024 року(13 765,58 грн заборгованість за тілом + 7 532,84 грн заборгованість за відсотками + 700,00 грн заборгованість за комісією).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір №153223 від 11 вересня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредіплюс» належним чином виконало свої договірні зобов`язання. Також матеріалами справи підтверджуються обставини переходу права вимоги за вказаним договором на користь позивача.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем не надано.

Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 21 998,42 грн заборгованості за договором №153223 від 11 вересня 2024 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» з протоколом погодження вартості послуг до договору, додаткову угоду №3 від 11 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02, за умовами якої адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал» з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Згідно з актом прийому - передачі наданих послуг від 10 вересня 2025 року Адвокатським бюро «Соломко та партнери» надані позивачу юридичні послуги на суму 7 000,00 грн.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Allia№ce Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.

Враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих позивачу послуг з правничої допомоги, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 21 998,42 грн заборгованості за договором №153223 від 11 вересня 2024 року, 2 422,40 грн судового збору, 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (бульвар Лесі Українки, буд.34, офіс 333, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Г.В. Бренчук