Справа № 367/3639/26
Провадження №2-з/367/39/2026
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Столяр Оксани Іванівни про забезпечення позову,-

встановив:

16.03.2026 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Столяр Оксани Іванівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на закінчений будівництвом об?єкт(приміщення), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080, право власності на який зареєстроване 20.07.2023 року за Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області, ; заборони відповідачу Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області, а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом (в т. ч. приватизацію), проведення реконструкції, перепланування, а також здійснення будь-якого поліпшення закінченого будівництвом об?єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080 (додаткові відомості: барак), а також заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо закінченого будівництвом об?єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080, (додаткові відомості: барак).

Заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутись до суду з позовом до Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради, Коцюбинської селищної ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виселення, скасування рішення державного реєстратора про присвоєння об?єкту позивача іншої адреси, скасування рішення про поділ вказаного приміщення та визнання права власності.

16.03.2026 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 року справа передана на розгляд судді Шестопаловій Я.В.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Судом встановлено, що на розгляді Ірпінського міського суду перебувала цивільна справа № 367/2057/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними рішення селищної ради та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2024 року по справі № 367/2057/24 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій, а саме: заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області, а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом (в т. ч. приватизацію), проведення реконструкції, перепланування, а також здійснення будь-якого поліпшення закінченого будівництвом об`єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080 (додаткові відомості: барак); заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо закінченого будівництвом об`єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, (додаткові відомості: барак).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2025 року по справі № 367/2057/24 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області № 395-26-ІХ від 13.02.2023 року про прийняття у комунальну власність будинку за адресою АДРЕСА_1 . Скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, Герасимчук Аліси Петрівни № 68565260 від 24.07.2023 про державну реєстрацію права власності за Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи - 04360600) на житловий будинок, загальною площею 293,5кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ - 080). Стягнуто з Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. за позовну заяву та 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2025 року скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними рішення селищної ради та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності відмовлено.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

В матеріалах справи відсутні відомості про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2024 року по справі № 367/2057/24.

Таким чином, станом на сьогодні заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій, а саме: заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області, а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом (в т. ч. приватизацію), проведення реконструкції, перепланування, а також здійснення будь-якого поліпшення закінченого будівництвом об`єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080 (додаткові відомості: барак); заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо закінченого будівництвом об`єкта (житлового будинку), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, (додаткові відомості: барак), - є чинними та продовжують діяти.

Питання необхідності вжиття заходів забезпечення позову, їх обґрунтованість та співмірність із заявленими вимогами, збалансованість інтересів сторін, є предметом дослідження, виходячи з конкретно встановлених обставин справи, а тому не може бути формального чи уніфікованого підходу. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За таких обставин, зважаючи на те, що станом на дату подачі цієї заяви вже накладено заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій, то звернення до суду із даною заявою є передчасним, у зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на закінчений будівництвом об?єкт (приміщення), загальною площею 293,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що представником заявника не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а захід забезпечення у вигляді арешту не є співмірним позовним вимогам, з якими заявник має намір звернутися до суду.

Суд звертає увагу, що обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Отже, з урахуванням наведених заявником підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на закінчений будівництвом об`єкт (приміщення), а тому заява про забезпечення позову в цій частині задоволенню також не підлягає.

При цьому, відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до суду.

З огляду на викладене, заява представника ОСОБА_1 адвоката Столяр Оксани Іванівни про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Столяр Оксани Іванівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова