Справа № 664/2251/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

11.02.2026 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Шестакова Я.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження з метою оскарження в апеляційному порядку судового рішення у справі №664/2251/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Статус» про визнання незаконним наказу № 14-п від 15.07.2019 року про звільнення, про зобов`язання змінити формулювання причини звільнення, про внесення змін до трудової книжки, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 16.01.2026 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

10.02.2026 року від представника заявника надійшла заява про відновлення втраченого судового провадження, проте вказані в ухвалі про залишення заяви без руху усунуто не в повному обсязі. Зокрема, представником заявника не вказано перелік документів з цивільної справи, які заявник вважає за необхідним відновити.

Окрім цього, представником заявника пропущено строк, наданий для усунення недоліків заяви, та не подано клопотання про його поновлення.

Так, згідно з довідкою Херсонського міського суду Херсонської області про отримання документів в підсистемі «Електронний суд», ухвалу суду про залишення заяви без руху від 16.01.2026 року було отримано заявником 20.01.2026 року.

Відповідно, встановлений судом строк для подання заяви про усунення недоліків обчислювався з 20.01.2026 року. Проте заява про усунення недоліків надійшла до суду лише 10.02.2026 року, тобто після спливу встановленого судом строку. При цьому представником заявника не подано жодного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та не наведено обставин, які б свідчили про поважність причин його пропуску.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги ухвали про залишення заяви без руху від 16.01.2026 року у встановлений строк виконані не були, а процесуальний строк на їх виконання пропущено без поважних причин.

Так, Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно із ч. 6 ст.185 ЦПК України, про повернення заяви суд постановляє ухвалу. Копія заяви залишається в суді.

Наведене свідчить про наявність підстав для повернення заяви позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяЯ. В. Шестакова