УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа № 991/6455/24

провадження № 61-3292ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2025 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2026 року у справі за позовом держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури звернулась до Вищого антикорупційного суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26 серпня 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації.

Рішенням Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2025 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано 1/2 квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер реєстраційний номер: 000), яка належить ОСОБА_1 на праві власності, необґрунтованим активом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави вартість 1/2 частини квартири, що складає 1 803 150 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Скасовано арешт, накладений на:

- нежитлове приміщення (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), загальною площею 3,3 м2, реєстраційний номер: 000;

- нежитлове приміщення (місцезнаходження: АДРЕСА_5), загальною площею 5,2 м2, реєстраційний номер: 000;

- нежитлове приміщення (місцезнаходження: АДРЕСА_6), загальною площею 7,1 м2, реєстраційний номер: 000;

- нежитлове приміщення (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), загальною площею 4,9 м2, реєстраційний номер: 000;

- нежитлове приміщення (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), загальною площею 4,1 м2, реєстраційний номер: 000;

- автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, 2013 р.в., VIN-код: НОМЕР_1 .

Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2026 року апеляційні скарги відповідача ОСОБА_1 та прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Кожем`яки І. В. залишено без задоволення, а рішення Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2025 року - без змін.

13 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувсь до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Вищого антикорупційного суду

від 06 березня 2025 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2026 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з обов`язковими вказівками щодо застосування стандарту «переваги більш вагомих доказів», заборони надмірного формалізму та необхідності оцінки інтересів дітей як істотної обставини.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового зборуза подання касаційної скарги з посиланням на те, що не має фінансової можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, оскільки він не працює, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Порушуючи питання про звільнення від сплати судового збору, заявник повинен надати суду відомості про матеріальні ресурси з усіх джерел станом на момент звернення до суду з відповідним клопотанням, а також відомості про наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

ОСОБА_1 не навів достатніх доводів та не надав жодних доказів, які б могли свідчити про його скрутний майновий стан і відсутність у ньогоможливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. Відомості, відображені у розділах 11 «Доходи, у тому числі подарунки», 12 «Грошові активи» декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2025 рік, поданої ОСОБА_1 , свідчать про те, що сума судового збору за подання касаційної скарги, не є надмірною для заявника. Слід також взяти до уваги, що за подання апеляційної скарги заявник сплатив судовий збір, а у касаційній скарзі посилається на наявність у нього доходів та грошових активів.

Ці обставини свідчать про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового зборуза подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3 328 грн.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Заявник оскаржує судові рішення у частині визнання 1/2 частини квартири необґрунтованим активом та стягнення з нього на користь держави 1 803 150 грн.

Враховуючи те, що 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви від розміру оспорюваної суми (1 803 150 грн * 1,5% * 200% = 54 094,50 грн), перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн *10 = 33 280 грн), то за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 33 280 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак, у касаційній скарзі не зазначено Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, як учасника справи, та не вказано її місцезнаходження.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити відомості про всіх учасників справи, уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені статтею 389 ЦПК України та додати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2025 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 30 березня 2026року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников