Справа № 466/1975/26
Провадження № 2-о/466/157/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., вивчивши заяву ОСОБА_1 за участі зацікавлених осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про про встановлення факту , -

в с т а н о в и в:

12 березня 2026 року, ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити юридичний факт. Зокрема, факт належності ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документу, державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ40804006 від 09.07.1999 року, на земельну ділянку площею 0,0648 га для обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , яке видано на ім`я ОСОБА_2 .

Окрім цього, ОСОБА_1 просив суд встановити факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою.

Дослідивши матеріли справи щодо можливості відкриття провадження у справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений законом «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1.07.2010 та правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до стст.4, 26 закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1.07.2010 (в редакції закону від 12.02.2015 №191-VІІІ) органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ та/або до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Наведене виключає можливість розгляду вимоги про встановлення факту тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документа, зокрема, факту того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за другою вимогою заявника про встановлення факту того, факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дана заява відповідає вимогам, викладеним в ст. 318 ЦПК України, підлягає розглядові в судах загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства та підсудна Шевченківському районному суду м. Львова.

Зазначена заява подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України. Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Тому заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187, 274, 318 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за участі зацікавлених осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (м. Львів, вул. Городоцька, 299) Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (м. Львів, пр. Чорновола, 4) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Розгляд справи призначити на 17 квітня 2026 року, на 11 год. 00 хв., в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова за адресою м. Львів вул. Січових Стрільців, 12 (2 пов. 3 каб.).

Розгляд справи проводити у порядку окремого провадження.

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за участі зацікавлених осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (м. Львів, вул. Городоцька, 299) Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (м. Львів, пр. Чорновола, 4) про встановлення факту тотожності осіб.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання її копії. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. Є. Зима