Справа № 629/9017/25
Провадження № 2/629/397/26
19.02.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання - Діденко І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Лозова Харківська область цивільну справу №629/9017/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано учасникам час для подання заяв по суті.
Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області та направлення судової повістки, яка відповідачкою була отримана особисто. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
З урахуванням положень ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалось.
Розгляд справи здійснювався в порядку ст.ст.280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Договір та Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 особисто (а.с.5-6).
Кредит надано шляхом безготівкового перерахування коштів відповідно до розділу 4 Паспорта.
20.09.2021 року між ТОВ ФК ЦФР та АТ ТАСКОМБАНК укладено договір факторингу №200921 (а.с.11-12), відповідно до умов якого ТОВ ФК ЦФР відступило АТ ТАСКОМБАНК право вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах визначених даним договором.
15.05.2024 року між АТ ТАСКОМБАНК та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф (а.с.13-15), у відповідності до умов якого АТ ТАСКОМБАНК передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні АТ ТАСКОМБАНК Права Вимоги до боржників вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до додатку №1 до договору факторингу реєстру прав вимог (а.с.18), ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 44 996,53 грн, з яких 33 851,69 грн -сума заборгованості за тілом кредиту; 5,11 грн - сума заборгованості за відсотками; 11 139,73 грн - заборгованість по комісії.
Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК ЄАПБ, ні на рахунки попереднього кредитора.
Враховуючи вище викладене, ТОВ ФК ЄАПБ звернулося до суду з вказаним позовом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Приписами ч. 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між первісним кредитором та відповідачкою договору кредиту, встановлено факт переходу права вимоги за даним договором до ТОВ ФК ЄАПБ, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по комісії, суд приходить до наступного.
Згідно п.1.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати його повернення на умовах, передбачених у Паспорті кредиту № 4959103.
У розділі 5 Паспорта міститься таблиця з переліком процентних ставок та комісій. В цій таблиці визначено пункт: щомісячні проценти, де встановлено плату у розмірі 1,50% від суми кредиту та річні проценти у розмірі 0,01% від суми боргу за договором. Розділ 6 Паспорту містить графік платежів, де у колонці «щомісячні проценти, грн.» розраховано конкретні суми до сплати.
Саме на підставі цих положень позивач у позовній заяві та розрахунку заборгованості виокремлює «заборгованість по комісії».
Однак позивач жодним чином не обгрунтовує нарахування такої комісії, а просто констатує її наявність у договорі та вимагає стягнення.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом /стаття 215 ЦК України/.
За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.
Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.
Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції /пункти 17, 23 статті 1/.
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості нікчемною.
Враховуючи те, що договором встановлено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов до висновку, що положення договору кредиту укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ФК Центр фінансових рішень, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 11 139,73 грн. задоволенню не підлягають.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Враховуючи те, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 278,36 грн.
Керуючись ст. ст.2,19,76-81,89,141,258,259,263-265,268,273,352 ЦПК України, суд -
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Інформація про сторони:
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О. Каращук