Справа № 199/3260/26
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Богун О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИПТОН ОУШЕН ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-КЛІНІНГ» про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИПТОН ОУШЕН ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-КЛІНІНГ» про стягнення заборгованості за договором позики.

17 березня 2026 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просив суд накласти арешт на право частки у розмірі 100% статуного капіталу ТОВ «КРИПТО ОУШЕН ГРУП» та 50% у статутному капіталі ТОВ «АЛЬФА-КЛІНІНГ», накласти арешт на нерухоме майно відповідача що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та накласти арешт на грошові кошти відповідача у розмірі 250 000 доларів США яка станом на день подання позовної заяви еквівалентна 10 932 300,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та доведено наданими доказами.

Зі змісту позовних вимог встановлюється, що предметом позову у справі є встановлення факту батьківства.

В той же час, КЦС у складі ВС у постановах від 06.05.2020 року N 700/720/17 та від 12.01.2022 року у справі N 942/915/21 звернув увагу на те, що позовна вимога про недійсність правочину полягає у констатації цього факту. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому його виконання не можливо ускладнити чи унеможливити.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову оскільки заявником не надано доказів щодо права власності на нерухоме майно відповідно якого розглядається питання про забезпечення, не зазначено в якій фінансовій установі знаходяться грошові кошти на які заявник просить накласти арешт. Разом з тим заявник просить суд накласти арешт на право на частки статуного капіталу що не є можливем оскільки ця дія є втручанням в ведення господарської діяльності.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИПТОН ОУШЕН ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-КЛІНІНГ» про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

В частині накладення арешту на право ОСОБА_2 на частки у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «КРИПТО ОУШЕН ГРУП» 50% у статутному капіталі ТОВ «АЛЬФА-КЛІНІНГ» , нерухоме майно ОСОБА_2 що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 та грошові кошти ОСОБА_2 які є на усіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах позову 250 000 доларів США що на дату подання позову еквівалентно 10 932 300,00 гривень відмовити.

Витребувати у Міністерства юстиції інформаційну довідку/витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя О.О. Богун

18.03.2026 місто Дніпро