КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Д О Д А Т К О В А)

16 березня 2026 року

м. Київ

провадження №22-з/824/219/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Левенця Б. Б.,

розглянув заяву адвоката Божка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 761/11206/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

до ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан»

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу адвоката Божка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 15 000,00 грн та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, а також у частині розподілу судового збору - скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 15 000,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. Викладено резолютивну частину рішення суду першої інстанції у наступній редакції: «Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4216539 від 17.05.2021 в загальному розмірі 5 015 (п`ять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 копійок, яка складається з: 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 15 (п`ятнадцять) гривень 00 копійок - заборгованість за процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 96 копійок. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Адвокатом Божком Андрієм Володимировичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 02 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» подана заява про ухвалення додаткового судового рішення.

В заяві адвокат Божко А. В. просить стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000,00 грн.

В обґрунтуванні заяви зазначає, що 11 липня 2025 року через електронний кабінет свого представника - адвоката Божка А. В. у підсистемі «Електронний суд» ним було подано клопотання про розподіл судових витрат у справі № 761/11206/24. У межах цього клопотання заявник просив стягнути з позивача на свою користь 7 633,60 грн понесених витрат, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн (згідно з квитанцією № 7461-7639-0001-5158 від 19.02.2025) та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, підтверджених доданими до клопотання документами.

Зазначає, що 28 січня 2026 року постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року стягнуто з позивача на користь апелянта витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн.

Вказує, що докази понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, підтверджуються належним чином засвідченою копією Договору про надання правової допомоги № 95/20012025 від 20 січня 2025 року; належним чином засвідченою копією рахунку № 1/95/20012025 від 14 лютого 2025 року; платіжною інструкцією №@2PL101965 від 17 лютого 2025 року; Актом про надання адвокатських послуг №1 від 11 липня 2025 року до Договору.

16.07.2025 представником ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенком М. Е., 16 липня 2025 року через систему «Електронний суд» подані заперечення щодо визначеного відповідачем розміру витрат на правничу допомогу.

В обґрунтуваннях заперечень представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М. Е., звертає увагу, що представником апелянта не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Вважає, що оскільки позовні вимоги підлягають до повного задоволення, судові витрати, в розмірі 7 633,60 грн пов`язані з розглядом справи, повинні бути покладені на відповідача. Також зазначає, що справа № 761/11206/24 відноситься до категорії малозначних справ, представляти інтереси позивача в суді має право його представник за довіреністю, який не має статусу адвоката.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення та заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи вони підлягають розподілу між учасниками. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Щодо доводів ТОВ «Діджи Фінанс» про малозначність справи та «необов`язковість» залучення адвоката, колегія суддів зазначає, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника. Право на отримання кваліфікованої допомоги адвоката є абсолютним і не може бути обмежене чи нівельоване категорією справи, її складністю чи ціною позову. Верховний Суд у постанові від 17 липня 2024 року у справі № 369/12718/20 вказав, що наявність спрощеного порядку допуску представників у малозначних справах не скасовує право сторони на отримання саме професійної допомоги, а обрання стороною форми представництва через адвоката є легітимним способом реалізації конституційного права.

Перевіряючи співмірність витрат у розмірі 4 000,00 грн, колегія враховує, що для визначення розміру витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених витрат. В матеріалах справи міститься Акт № 1 від 11 липня 2025 року, який містить перелік наданих послуг: вивчення матеріалів справи, аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції, підготовка та подання апеляційної скарги, моніторинг судової практики Верховного Суду у подібних кредитних спорах. Колегія суддів зауважує, що складність справи визначається не лише категорією, а й необхідністю спростування правових висновків суду першої інстанції, що вимагає високого рівня професійної кваліфікації.

Водночас, зважаючи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 січня 2024 року у справі № 235/8612/19, суду слід розрізняти власне правничу допомогу та технічні послуги (як-от відправка пошти, комунікація з контакт-центром суду чи поїздки до канцелярії), які не можуть бути віднесені до професійної допомоги як окремі платні одиниці. Проте, аналізуючи структуру заявленої суми 4 000,00 грн, колегія приходить до висновку, що вказаний розмір гонорару є фіксованим за весь обсяг роботи в суді апеляційної інстанції, що відповідає принципу розумності.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, у разі встановлення у договорі фіксованого розміру гонорару, суд не обчислює фактичну кількість часу, витраченого адвокатом, а оцінює загальну співмірність суми зі складністю справи та обсягом підготовлених процесуальних документів. Враховуючи, що за результатами апеляційного розгляду рішення суду першої інстанції було скасовано в частині стягнення процентів (15 000,00 грн) та судових витрат (6 000,00 грн), мета представництва була досягнута, а апелянт отримав позитивне судове рішення.

Наявність доказу фактичної оплати - платіжної інструкції від 17 лютого 2025 року - підтверджує реальність понесених витрат. Колегія суддів також враховує принцип «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), який вимагає від учасників діяти добросовісно. Оскільки позивач сам претендував на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, його заперечення проти аналогічного права відповідача (який довів свою правоту в апеляції) виглядають непослідовними.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи з підготовки апеляційної скарги, яка призвела до скасування рішення суду першої інстанції, а також фактичне підтвердження оплати послуг, колегія суддів вважає розмір витрат у сумі 4 000,00 грн цілком обґрунтованим, не надмірним та таким, що підлягає стягненню з позивача у повному обсязі на підставі частини другої статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 246, 270, 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Божка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Судді Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Б. Б. Левенець