Справа №:2-2468/1-09
Провадження №: 6/755/124/26
У Х В А Л А

"09" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Мовчан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «ВІН ФІНАНС», звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд: замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - на правонаступника первісного стягувача - ТОВ «ВІН ФІНАНС» у виконавчих листах № 2-2468-1/2009.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03.11.2009 Дніпровський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 2-2468-1/2009 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 31.10.2006. 18.09.2019 було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 31.10.2006. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

23.02.2026 з відділу архівних справ Дніпровського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи № 2-2468/1-09 за позовною заявою АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на порталі Судова влада на сторінці Дніпровського районного суду міста Києва.

У своїй заяві представник заявника просив проводити судові засідання за його відсутності.

Згідно із вимогами частини 3 статті 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2-2468/1-09 за позовною заявою АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03.11.2009 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Комерційного Інноваційного Банку «УкрСиббанк» суму боргу в розмірі 20 388,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.07.2009 становить 155 410,26 грн; стягнуто суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн (а.с.59-61, 209-210).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2010 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03.11.2009 (а.с.77).

17.03.2010 Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі № 2-2468/1-09 (а.с.81, 200).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2010 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.105).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2016 заяву представника ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа виконавчого листа № 2-2468 від 17.03.2010 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 157 140,26 грн. Видано дублікат виконавчого листа № 2-2468 від 17.03.2010 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 157 140,26 грн. Поновлено ПАТ «Дельта Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-2468 від 17.03.2010 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 157 140,26 грн. до виконання (а.с.185-186).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.04.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику (а.с. 195-196).

18.09.2019 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір № 1930/К купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» передає у власність ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», а ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» приймає у власність права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому (а.с.203-204).

Згідно витягу з реєстру боржників (додаток до договору купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К від 18.09.2019), до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли права вимоги за договором № 0, що укладений з ОСОБА_1 (а.с.204 зворот).

Протоколом № 1706 Загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» від 25.07.2024, вирішено змінити найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» (а.с.208).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Положеннями частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини 5 статті 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.10.2022 в справі №2-846/08, провадження № 61-16235св21).

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Зазначені правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства.

Вирішуючи вимоги у межах даної заяви судом встановлено, що рішення у даній справі ухвалене судом 03.11.2009, виконавчий лист видано 17.03.2010. При цьому, ухвалою суду від 28.07.2016 замінено первісного стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк», якому видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення до виконання, з огляду на те. Що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 27.05.2013 виконавчий лист був повернутий стягувачу. При цьому, доказів повторного пред`явлення виконавчого документу стягувачем, в тому числі і його правонаступником ПАТ «Дельта Банк», матеріали справи не містять. З огляду на викладене убачається, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, станом на день розгляду даної заяви, сплинув. В той же час, заявник, звертаючись до суду з вимогою про заміну стягувача у виконавчому документі не ставить перед судом питання про його поновлення.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки відсутня процесуальна мета заміни сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026.

Суддя: