Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Авдєєва К.Т, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором № 4049108-516 від 06.05.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10.03.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.03.2026.

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою- договором № 4049108-516 від 06.05.2024.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2025 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Позовна заява обґрунтована тим, що 06.05.2024 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі також - Позичальник/Відповідач) було укладено Заяву-договір № 4049108-516 про надання споживчого кредиту (надалі - Кредитний договір) за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 104 900,00 гривень строком користування до 06.05.2028 року.

Відповідно до п.1.2 розділу 1 даного Кредитного договору позичальнику було надано кредит в розмірі 104 900,00 гривень шляхом перерахування на поточний рахунок Відповідача № НОМЕР_1 .

У відповідності до змісту Кредитного договору, кредитування Відповідача здійснювалось на наступних умовах: Загальна сума кредиту: 104 900,00 гривень. Комісія за надання кредиту (за наявності, зокрема база розрахунку, порядок обчислення та сплати): Комісія за надання кредиту є фіксованою (незмінною), нараховується Банком і сплачується Позичальником одноразово, під час надання Кредиту, у розмірі 4.90% від суми Кредиту, зазначеної в пп. 1.2.4 Заяви-договору (база розрахунку комісії), і складає суму 4900.00 грн. Строк кредиту: 48 міс.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останнім у передбачений Кредитним договором спосіб, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку.

Однак, Позичальником було порушено норми чинного законодавства України та умови Кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у позичальника виникла прострочена заборгованість яка станом на 08.10.2025 року складає 166 038,02 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 89 603,63 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 7,12 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 76 427,27 грн.

Позивач зазначає про наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми Кредиту, що передбачено, зокрема, нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Також позивач зауважує, що повідомленням-вимогою АТ «ТАСКОМБАНК» (додається до позовної заяви) Позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена.

При цьому у позовній заяві зазначено, що позичальником було грубо порушено умови Заяви-договору № 4049108-516 від 06.05.2024 про надання кредиту готівкою на власні потреби, а також норми чинного законодавства.

Позивач на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 527, 530, 543, 550, 552, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 629, 631, 1054, 1048-1054 ЦК України, ст. ст. З, 15, 28, 42, 44, 88, 110, 122, 175, 177, 187 ЦПК України, просить: стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) заборгованість за Кредитним договором № 4049108-516 від 06.05.2024 в розмірі 166 038,02 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 89 603,63 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 7,12 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 76 427,27 грн. 1. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) понесені Позивачем судові витрати.

Від представника відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву.

Так, представник відповідача зазначає, що позивач долучив до матеріалів справи копію вимоги вих. № 205648/70.2 (дата у позові не вказана, але в доданих документах вимога датована серпнем 2025 року). Також Позивач долучив опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 13.08.2025 року. Проте, докази отримання (вручення) цієї вимоги Відповідачу у матеріалах справи відсутні. Відповідач стверджує, що вказану вимогу не отримувала.

У відзиві вказано на те, що оскільки Позивач не надав суду доказів вручення вимоги (повідомлення про вручення поштового відправлення), строк виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту не настав, а отже, у Позивача відсутнє право вимоги щодо стягнення всієї суми кредиту достроково.

Також, у відзиві вказано на те, що сума нарахованої комісії у розмірі 76 427,27 грн. майже дорівнює сумі залишку тіла кредиту і є абсолютно неспівмірною з відсотками (які складають мізерні 7,12 грн).

Відповідно до п. 1.2.9 Заяви-договору, процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% річних. Водночас, п. 1.4 Договору передбачає сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% від суми кредиту, що становить 5 140,10 грн. щомісяця.

Стягнення щомісячної комісії за "обслуговування кредиту" вважає незаконним.

Представник відповідача зазначає, що позивач просить стягнути 166 038,02 грн, при тому що тіло кредиту становить 89 603,63 грн. Різниця в сумі 76 434,39 грн (комісія + відсотки) є документально необґрунтованою з точки зору законності нарахувань.

Також у відзиві вказано на те, що договори приєднання, згідно зі ст. 634 ЦК України, вимагають, щоб споживач був ознайомлений з умовами, до яких він приєднується. Позивач не надав доказів, що саме та редакція Умов та Правил, яка долучена до позову, діяла на момент укладення договорів та що Відповідач була з нею ознайомлена і погодилася з нею. Просте посилання на їх розміщення на сайті не є належним доказом.

Зважаючи на викладене представник відповідача просить: відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Поновити строк для подання відзиву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно прохальної частини позовної заяви просить: провести розгляд даної справи без участі представника АТ «ТАСКОМБАНК».

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Поряд із цим згідно п. 2 відзиву, представник відповідача просить: розгляд даної заяви проводити без участі відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.05.2024 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі також - Позичальник/Відповідач) було укладено Заяву-договір № 4049108-516 про надання споживчого кредиту (надалі - Кредитний договір) за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 104 900,00 гривень строком користування до 06.05.2028 року.

Так, відповідач власноручно підписала Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4049108-516 від 06/05/2024.

Згідно умов договору: тип та мета кредиту: Кредит на власні потреби; загальна сума кредиту: 104 900,00 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок). Комісія за надання кредиту - є фіксованою (незмінною), нараховується Банком і сплачується Позивальником одноразово, під час надання Кредиту, у розмірі 4.9 % від суми зазначеної в пп. 1.2.4 Заяви-договору (база розрахунку комісії), і складає суму 4900,00 грн.; Кредит надається у спосіб перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 - відкритий позичальником у АТ «ТАСКОМБАНК», операції за яким здійснюються позичальником х використанням електронних платіжних засобів або без їх застосування; строк дії договору 48 місяців; проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; процентна ставка фіксована та застосовується на весь строк кредиту.

Повернення кредиту та сплата процентів відбувається щомісячно у строк згідно з Додатком 1.

Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) : нараховується Банком щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду; розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 4.9% щомісячно від наданої Банком суми Кредиту (база розрахунку комісії); складає 5140 грн. ; Комісія сплачується позичальником щомісячно протягом строку Кредиту за відповідний розрахунковий період , її сума є фіксованою (незмінною) протягом строку Кредиту, крім випадку, зазначеного у п. 5.5 цієї Заяви-договору.

Платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються з застосуванням ануітетно схеми погашення до суми платежу входять сума кредиту, проценти та комісія за обслуговування.

Згідно вказаного договору, а саме п. 3.3.2 «При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цією Заявою-договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість у примусовому порядку».

Згідно договору - позичальник (відповідач по справі) для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості відкриває рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК» (п.5.1)

Відповідно до умов договору Заява-договір укладена у паперовій формі, набуває чинності з моменту її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. (п. 5.15).

Вказана заява підписана відповідачем, так само як і графік платежів загальної вартості для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №4049108-516 від 06/05/2024.

Факт отримання, зарахування коштів на рахунок позичальника підтверджується випискою по особовому рахунку кредитного договору №4049108-516 , клієнта ОСОБА_1 за період з 06.05.2024 по 08.10.2025.

Так, 06.05.2024 відображено зарахування коштів у сумі 104 900,00 грн., призначення: Перерахування коштів зг. кредитної угоди №4049108-516 від 06/05/2024 ОСОБА_2 .

Згідно розрахунку заборгованості відповідач здійснювала оплати на погашення кредиту, станом на 09.10.2025, нею внесено кошти у сумі 5,63 грн. на погашення відсотків та 15 296,37 грн. - тіла кредиту.

Також відповідач здійснювала сплату комісію станом на 11.09.2025 всього 10 954,43 грн.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що між Банком та відповідачем, укладено Кредитний договір, зобов`язання за яким, позивач виконав у повному обсязі. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання не дотримала у зв`язку із чим, у неї виникла заборгованість перед банком.

Таким чином, за наведених обставин, суд вважає, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Заявою - договором № №4049108-516 від 06/05/2024 ОСОБА_2 , що станом на 08.10.2025 р., становить 89 610,75 грн. та складається із: 89603,63 грн заборгованість по тілу кредиту та 7,12 грн. заборгованість по відсоткам.

Щодо позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення комісії в розмірі 76 427,27 грн., суд доходить до наступного висновку.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Пунктом 1.4 умов заяви-договору №4049108-516 про надання кредиту від 06.05.2024 року передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 4,9% на місяць від основної суми кредиту, що згідно графіку платежів становить 5140,10 грн. щомісячно, при цьому в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 1.4 заяви-договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд вважає за необхідне вказати на те, що позивальником - відповідачем по справі, як уже зазначалося, було підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4049108-516 від 06/05/2024 що містить повну інформацію щодо умов кредитування. Зокрема і щодо надання (перерахування) кредитних коштів, нарахування відсотків, щодо погашення кредиту. Тобто сторони обумовили в повній мірі умови кредитування. В тому числі відповідач підписала і графік платежів по кредиту.

Таким чином, комісія з обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

Оскільки банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахункове - касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», що також узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

За даних обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за комісією, задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3.3.2. договору «При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цією Заявою-договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку».

Так, згідно матеріалів справи, позивачем на адресу позичальника, саме з підстав порушення нею умов кредитування, направлено повідомлення-вимогу, в якій вказано на наявність заборгованості та вимога про дострокове повне повернення кредиту, однак заборгованість так і не була погашена.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 53,97% від ціни позову, тобто: 89610 грн. 63 коп.

Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1 307,12грн з розрахунку: 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 53,96% (відсоток задоволених позовних вимог).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 307,37 грн.

Відповідно до ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.526,527,530,554,555,625,629,1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою- договором № 4049108-516 від 06.05.2024 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) кредитну заборгованість за Заявою - договором про надання споживчого кредиту № 4049108-516 від 06/05/2024, що станом на 08.10.2025 р. становить 89 610 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот десять) гривень 65 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 89603,63 грн.; заборгованості по процентам (в т. ч. прострочена) - 7,12 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) понесені позивачем судові витрати - сплачену суму судового збору у розмірі 2065,70 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК». Адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 Код МФО: 339500 IBAN: НОМЕР_4 Адреса електронної пошти: .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош