Справа №333/64/26
Провадження №2/333/1820/26
18 березня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Бабак З.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу №333/64/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 10.03.1995 року, Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за №9.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відносини між сторонами поступово погіршувалися та з часом призвели до повної втрати взаєморозуміння. Попри спроби зберегти шлюб, подолати розбіжності не вдалося через різні погляди на сімейне життя та життєві цінності. Наразі подружжя фактично припинило шлюбні відносини: не веде спільного господарства, не має спільного бюджету, проживає окремо, спільного життя не підтримує, а відновлення стосунків є неможливим. Крім того, відповідач проживає на тимчасово окупованій території України, що є несумісним із переконаннями позивача, а зв`язок із нею відсутній. У зв`язку з цим розірвання шлюбу в позасудовому порядку є неможливим, тому позивач змушений звернутися до суду.
Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином. Через канцелярію суду представник позивача скерувала заяву про розгляд справи без участі позивача, наполягає на позовних вимогах.
Відповідач, повідомлена судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом публікації судових викликів на офіційному сайті «Судової влади України» на судові засідання 05.02.2026 року та 18.03.2026 року, що в матеріалах справи міститься довідка про публікацію, повторно не з`явилася.
Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області 10.03.1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №9.
Судом також встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.
На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-81, 133, 137, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано 10.03.1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №9.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18 березня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська