Справа № 214/8919/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

17 березня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,

встановив:

08 вересня 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100000 гривень та покласти на відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до розписки 17.03.2021 року ОСОБА_2 отримала від позивача гроші в сумі 100 000,00 грн. в рахунок майбутнього оформлення на ОСОБА_1 права власності на частини земельної ділянки кадастровий номер 3521980:700:02:000:0167. Згідно даної розписки ОСОБА_2 зобов`язувалася після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення, сприяти оформленню на позивача частини земельної ділянки право власності на яку на той час було оформлене на ОСОБА_3 .

На даний час стало відомо, що 13.11.2024 року право власності на вищевказану земельну ділянку було переоформлено на ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобов`язання оформити на ОСОБА_1 частину земельної ділянки.

19 вересня 2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання своїх позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позову з додатками до нього, повідомлення про розгляд справи надсилалась за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 17 березня 2021 року ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. за свою частку земельної ділянки, кадастровий номер 3521980:700:02:000:0167. Згідно даної розписки ОСОБА_2 зобов`язувалася після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення, сприяти оформленню на позивача частини земельної ділянки право власності на яку на той час було оформлене на ОСОБА_3 (а.с.5).

05 серпня 2025 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з письмовою вимогою, відповідно до якої просив останню до 01 вересня 2025 повернути грошові кошти.

Згідно з частинами першою, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Вимогами ст. 571 ЦК України визначено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У Постанові Верховного Суду в справі № 569/12745/13-ц від 11.10.2019 міститься висновок про те, що положення частини другої статті 215, частини першої статті 218, частини першої статті 220 ЦК України передбачають недійсність правочину, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У матеріалах справи відсутні докази укладення договору купівлі продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0167 з позивачем, натомість наявні відомості про укладання договору дарування 13.11.2024 з ОСОБА_4 .

Отже, судом установлено, що між сторонами не був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок, який за своєю формою та змістом відповідає вимогам закону, а сторони фактично домовилися укласти такий договір в майбутньому шляхом оформлення розписки про отримання завдатку. Вказаний правочин відповідно до частини четвертої статті 203, частини першої статті 219 ЦК України, не був нотаріально посвідчений і є нікчемним з моменту його укладення, отже отримана відповідачем грошова сума в розмірі 100 000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу про стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти (аванс, отриманий згідно розписки від 17.03.2021 ) у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя Ковтун Н.Г.