Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

22 січня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву представника заявника - адвоката Митровки Ярослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою:

ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», , адреса: пл. Жупанатська, 18, м. Ужгород, Закарпатської області,

про стягнення заборгованості за договорами про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходилася цивільна справа № 308/10540/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення заборгованості за договорами про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" на користь ОСОБА_1 :

- інфляційні втрати у розмірі 28 830,83 грн за несвоєчасне виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020, за № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022, станом на 22.07.2024;

- три проценти річних у розмірі 17 872,36 грн за несвоєчасне виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020, за № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022, станом на 22.07.2024;

- 6116,07 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 611607,20 провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

04 грудня 2025 року представник позивача - адвокат Порада С.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі, зазначивши, що позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 21466,50 гривень.

При цьому зазначає, що представником Пацкана В.В. у позовній заяві було заявлено, що у зв`язку із розглядом справи позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розрахунок суми яких позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» користь позивача судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 21466,50 гривень.

26 грудня 2025 року від представника відповідача надійшло письмове клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якому представник вказує, що час, витрачений представником позивача на подання до суду процесуальних документів за допомогою підсистеми «Електронний суд» не є видом правової допомоги, має організаційний характер та є складовою частиною підготовки відповідного процесуального документа.

Крім того, зазначає, що відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат на складання і подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, які визначені представником позивача у розмірі 1125 грн, позаяк такі недоліки пов`язані з необхідністю підтвердження представником позивача повноважень на підписання позовної заяви, тобто виникли у зв`язку з недопрацюванням представника позивача безпосередньо при поданні позовної заяви.

Представник відповідача також вказує, що необгрунтованими є вимоги заявника про відшкодування витрат на складання та подання до суду процесуальних заяв про проведення судових засідань без участі позивача та його представника, так як такі документи нерозривно пов`язані з розглядом справи, носять технічний характер, не потребують значного часу для підготовки, не потребують аналізу законодавства та обґрунтування своєї правової позиції.

Одночасно представник відповідача звертає увагу на необґрунтованість вимоги заявника про відшкодування витрат на підготовку та оформлення для подання до суду заяв про відмову від частини позовних вимог у загальному розмірі 2100 грн, позаяк за своєю природою це не є правничою допомогою.

Зауважує, що тривалість роботи щодо підготовки обгрунтованого розрахунку заборгованості з оплати електричної енергії за періоди червня-листопада 2022, квітня-серпня 2023 є завищеною, враховуючи наявність доступного онлайн функціоналу з приводу проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій.

Уповноважений представник відповідача просив розглянути подану представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі, про що подав відповідну письмову заяву.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд розглянув заяву у їх відсутності, так як відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи в межах поданої заяви, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" на користь ОСОБА_1 :

- інфляційні втрати у розмірі 28 830,83 грн за несвоєчасне виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020, за № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022, станом на 22.07.2024;

- три проценти річних у розмірі 17 872,36 грн за несвоєчасне виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020, за № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022, станом на 22.07.2024;

- - 6116,07 грн (шість тисяч сто шістнадцять грн 07 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 611607,20 провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішення, питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем, судом не вирішувалось. У позовній заяві позивачем зазначено про те, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок та розмір яких буде наданий суду у порядку та строки, визначені п. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу ним надано копії таких документів:

- договору про надання правової допомоги від 20 липня 2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Греца і партнери»,

- додаткової угоди від 10.10.2022, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Греца і партнери», якою визначено, що клієнт за надання професійної правничої допомоги сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у таких розмірах: 1800,00 грн за 1 годину роботи старшого партнера об`єднання, 1500,00 грн за 1 годину роботи партнера об`єднання, 1200,00 грн за 1 годину роботи адвоката об`єднання,

- рахунків № 004243 від 08.07.2024, № 004349 від 06.08.2024, № 004501 від 11.10.2024, № 004736 від 02.12.2024, № 006030 від 02.12.2025.

Згідно з наданими документами, розмір сплачених за Договором про надання правової допомоги від 20.07.2021 (з урахуванням Додаткової угоди від 10.10.2022) сум становить 21466,50 гривень.

При цьому, слід зазначити, що надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Представник відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначає, що вказані позивачем витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню, позаяк у переліку послуг є такі, які не носять характер правничої допомоги, а є послугами організаційного та технічного характеру.

У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, у цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх необхідність, дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність із ціною позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Враховуючи порядок розгляду справи, яка розглядалась у спрощеному позовному провадженні, особливості предмета спору, незначну складність справи, наявність узгодженої та усталеної судової практики у даній категорії справ, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в детальному описі робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 03.12.2025, суд дійшов висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00грн, що, на думку суду, відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката в розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч грн 00 копійок).

3. у задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева