Справа № 917/1198/23
Провадження № 6/539/27/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Рудалєвої Л.В.,

при секретарі Бас В.Г.,

представник Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області подання заступника начальника Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванка Олега Володимировича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням суду,-

У С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванко О.В. звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, мотивуючи тим, що у Лубенському ВДВС у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №77930311 з примусового виконання наказу № 917/1198/23, виданого 02 вересня 2024 року Господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «ТОМС» 157253,65 грн, з яких: 126 842.38 грн сума основного боргу; 26299,29 грн - інфляційних; 4011,62 грн 3% річних; 100, 36 грн пені, 2 684,00 грн витрати по сплаті судового збору та 23 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

29 квітня 2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано надати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Судове рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано. Під час виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданою на запити №313860415 від 12 лютого 2026 року, № від 12 лютого 2026 року, №313860184 від 12 лютого 2026 року, майно та кошти належні боржнику на праві власності відсутні, боржник доходів не отримує.

Виконавцем 29 квітня 2025 року на адресу боржника надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №768225005 щодо явки до виконавця та подання протягом 5 робочих днів декларації про доходи та майно, однак ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено, що ОСОБА_1 державний кордон України не перетинав.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що у добровільному порядку боржник зобов`язання, покладене на нього рішенням суду, не виконує, заступник начальника відділу державної виконавчої служби просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань за рішенням суду згідно з наказом №917/1198/23, виданим 02 вересня 2024 року.

Заступник начальника Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванко О.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглядати без його участі, подання підтримує, просить задовольнити.

Ознайомившись із матеріалами подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарським судом Полтавської області 02 вересня 2024 року винесено наказ про примусове виконання рішення у справі №917/1198/23 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «ТОМС» 157 253,65 грн, з яких: 126 842,38 грн сума основного боргу; 26 299,29 грн - інфляційних; 4 011,62 грн 3% річних; 100,36 грн пені, 2 684,00 грн витрати по сплаті судового збору та 23 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу (а.с.7).

Постановою заступника начальника Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванком О.В. від 29 квітня 2025 року ВП №77930311 відкрито виконавче провадження у примусовому виконанню вказаного вище наказу Господарського суду Полтавської області (а.с.9).

ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.22).

Відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно зі статею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі Закон про порядок виїзду за кордон) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Зі змісту узагальнення Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України (далі ВСУ), ВСУ звернув увагу на необхідність забезпечення якості уявлень та участі державних виконавців у розгляді справ.

Окрему увагу ВСУ звертає на визначення поняття «ухилення боржника від виконання зобов`язань».

ВСУ зазначив, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження в праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав і обов`язків учасників спірних правовідносин, суд має з`ясувати, дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли для виконання цього обов`язку у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають які-небудь незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, подій тощо).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статею 313 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до частини третьої статті 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Положеннями статті 6 цього Закону про порядок виїзду встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» (далі Закон про виконавче провадження).

На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду із вказаним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону про виконавче провадження, зокрема: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

В матеріалах подання відсутні докази того, що боржник дійсно повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження щодо нього та його виклик особисто до державного виконавця.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано доказів вжиття усіх необхідних заходів, спрямованих на виконання судового рішення. Так, як вбачається з наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження, ВДВС встановлено, що боржник має на праві власності 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодних дій виконавцем щодо майна боржника не вчинено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що докази ухилення боржника від виконання зобов`язань відсутні, крім цього, відсутні також докази того, що державний виконавець вживав усі необхідні заходи, спрямовані на виконання судового рішення, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись статею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статею 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання заступника начальника Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванка Олега Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва