Справа №707/946/26
Провадження №2/707/984/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в особі судді Волкової Н.С., розглянувши в приміщенні суду в м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину в період навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину в період навчання.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Волкову Н.С.

Відповідно до наказу № 1-АГ від 12.03.2026 суддя Волкова Н.С. в період з 16.03.2026 до 20.03.2026 брала участь в ойнайн-підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів.

Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Частиною третьою статті 199 СК України визначено коло суб`єктів, які мають право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання: право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Необхідно звернути увагу позивача на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання; у разі подання позову матір`ю дитини, повнолітню дитину має бути обов`язково зазначено у позовній заяві у якості третьої особи у справі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, ОСОБА_1 надано право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, лише в інтересах повнолітнього сина, але не наділяє її правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в тому числі аліментів на свою користь.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Оскільки син позивачки досяг повноліття та в розумінні частини першої статті 34 Цивільного кодексу України має повну цивільну дієздатність, аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мають бути стягнути виключно на ім`я повнолітньої дитини.

При цьому, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивачка просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак позивачу необхідно обґрунтувати необхідність стягнення аліментів на свою користь, а не на користь сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду із цим позовом позивачкою не долучено до позовної заяви належних та допустимих доказів того, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, має зареєстроване місце проживання за однією адресою.

Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дітьми щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 187, 189, 192, 194, 197 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту наведених норм при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини на час її навчання суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможності останніх її надавати.

Звертаючись до суду із цим позовом позивачка обґрунтувала заявлені вимоги тим, що повнолітній син навчається і потребує матеріальної допомоги, при цьому будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат пов`язаних з навчанням (придбання необхідної учбової літератури, канцелярського приладдя, продуктів харчування, вартості проїзду, одягу, взуття та іншого) позивачка не надала.

Окрім цього, позивачкою не надано документів про свої доходи, що безперечно впливає на вирішення питання про стягнення аліментів, адже такий обов`язок лежить на обох батьках.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Суд звертає увагу на те, що позовна заява була подана позивачою в електронній формі через систему «Електронний суд», однак відсутні докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.

З урахуванням викладеного, позивачці необхідно подати до суду позовну заяву у новій редакції, в якій визначити коло сторін та третіх осіб, які будуть брати участь при розгляді справи, уточнити зміст позовних вимог щодо того, на чию користь позивачка просить суд стягнути із відповідача аліменти, надати докази в підтвердження спільного проживання позивачки з повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання, докази того, що відповідач має можливість утримувати повнолітню дитину; докази в підтвердження, понесених витрат позивачки в зв`язку із навчанням повнолітньої; надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії поданих до суду документів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що вищевказану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачці надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину в період навчання залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н. С. Волкова