"23" березня 2026 р. Справа № 363/1735/26
УХВАЛА

23 березня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК 4 Карата» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

встановив:

ТОВ «ЖК 4 Карата» звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року в розмірі 7 200 грн. 57 коп., інфляційних втрат в розмірі 435 грн. 53 коп., та 3 % річних в розмірі 206 грн. 55 коп., а також судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

У видачі судового наказу необхідно відмовити в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України, серед іншого, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Так, представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій окрім основної суми заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком, просив суд стягнути з боржника 3% річних та витрати від інфляції .

Як вбачається з долученого до заяви розрахунку, 3 % річних а інфляційні втрати нараховані заявником за 349 днів прострочення (з 21 березня 2025 року по 04 березня 2026 року) на всю суму заборгованості в розмірі 7 200 грн. 57 коп., яка виникала у боржника поступово протягом цього періоду.

Натомість, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків заборгованість за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 7 200 грн. 57 коп. виникла у ОСОБА_1 лише станом на березень 2026 року, тож поданий заявником розрахунок 3% річних та втрати від інфляції не є безспірним, та із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції у зазначеному в заяві розмірі.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення з боржника інфляційних втрат та 3% річних.

Роз`яснити, заявнику, що вказане не перешкоджає йому звернутися до суду із позовною заявою про стягнення відповідних нарахувань за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України,

ухвалив:

у видачі судового наказу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя