УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа № 754/5199/25

провадження № 61-1199ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про поновлення на роботі і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, зокрема, надати уточнену редакцію касаційної скарги з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Копія ухвали від 29 січня 2026 року була надіслана ОСОБА_1 на поштову адресу, зазначену ним в касаційній скарзі.

Крім того, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 03 лютого 2026 року отримав ухвалу суду від 29 січня 2026 року.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак станом на 18 березня 2026 року вимоги ухвали Верховного Суду від 29 січня 2026 року не виконано і відомості про те, що заявник вживав заходів щодо усунення недоліків скарги у Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутні, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про поновлення на роботі і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков