справа № 760/1677/13-ц
головуючий у суді І інстанції Букіна О.М.
провадження № 22-ц/824/1083/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський» про визнання дій та бездіяльності незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський» (надалі по тексту - ОГБК «Олімпійський»), Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протоколу загальних зборів неналежним установчим документом та зобов`язання скасувати реєстрацію юридичної особи.

15 березня 2025 року ОСОБА_1 подано до Солом`янського районного суду міста Києва заяву про витребування доказів.

19 квітня 2025 року ОСОБА_1 подано до Солом`янського районного суду міста Києва заяву про забезпечення доказів, у якій він просить суд:

викликати та допитати у якості свідків осіб, у кількості близько 34 осіб.

витребувати в ОГБК «Олімпійський» паперову копію створену з електронного доказу у вигляді книги обліку членів кооперативу у вигляді окремих списків усіх членів кооперативу станом на день розгляду даної справи.

Клопотання обґрунтоване тим, що враховуючі зміст нових позовних вимог, з метою повного та об`єктивного дослідження обставин справи, пов`язаного з предметом доказування, позивач вважає за необхідне допитати у якості свідків осіб, зазначених у клопотанні та витребувати паперову копію книги обліку членів кооперативу у вигляді окремих списків усіх його членів станом на час розгляду справи.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 подано до Солом`янського районного суду міста Києва заяву, в якій просить суд забезпечити у інший спосіб витребувані ухвалою суду від 12 березня 2025 року докази, які не надано ОГБК «Олімпійський» суду, шляхом огляду за їх місцем знаходження:

електронного носія у вигляді електронної книги обліку членів кооперативу в якому поширено інформацією стосовно прізвища кожного члена кооперативу, дати вступу та номеру гаражного боксу, про сплачені суми вступного внеску та паю, членських внесків та інших, про наявність боргів по них за період з 1994-2025 роки;

оригіналів протоколів засідання правління з рішенням про прийняття користувачів боксів ОСОБА_2 (НОМЕР_4), ОСОБА_3 (НОМЕР_5), ОСОБА_4 (НОМЕР_6) та ОСОБА_5 (НОМЕР_7) в члени та протоколів загальних зборів (зборів уповноважених) про затвердження цих рішень правління;

усіх наявних протоколів засідання правління з доданими заявами по яких ухвалено рішенням про прийняття, виключенням або припинення членства в кооперативі та протоколів загальних зборів (зборів уповноважених) про затвердження цих рішень правління за період з 03 червня 2005 року по 24 червня 2014 року, оскільки рішенням суду у справі № 2-387/05 встановлено факт наявності 763 станом на день його ухвалення, а у протоколі № 11 засідання правління ГБК «Олімпійський» від 19 грудня 2008 року, протоколі № 1 загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 21 лютого 2009 року, протоколі № 2 від 08 травня 2009 року зборів 37 уповноважених, протоколі Зборів уповноважених та запрошених членів кооперативу ГБК «Олімпійський» від 26 березня 2011 року, протоколі № 1 зборів 25 уповноважених ОГБК «Олімпійський» від 24 червня 2014 року поширено інформацію про склад членів кооперативу у кількості 547 осіб, що па 216 членів кооперативу менше;

наявних протоколів обрання членами кооперативу 37 уповноважених список яких затверджено на засіданні правління ГБК «Олімпійський» під 19 грудня 2008 року;

протоколу № 1 засідання правління від 25 лютого 2010 року, в якому зазначено, що голова правління ОСОБА_6 інформував про те, що заборгованість на 25 лютого 2010 року надто велика. Із 800 членів кооперативу 120 мають заборгованість ще за 2010 року протоколу № 2 від 25 березня 2010 року, в якому вказано, що виступаючий член правління ОСОБА_7 відмітив, що до цього часу немає точних даних скільки у нас боксів - 8 - чи 799; протоколу № 6 від 31 серпня 2010 року, яким ухвалено рішення про уточнення списку уповноважених за уточнений список уповноважених, протоколу № 8 від 04 листопади 2010 року з рішенням правління про доповнення списку уповноважених до 50 чоловік та список 50 уповноважених; протоколу № 9 від 14 грудня 2019 року з рішенням правління про залучення з кожного ряду по 5-7 чоловік до складу уповноважених членів кооперативу та списки залучених осіб до складу уповноважених; протоколу №3 від 17 березня 2011 року з рішення правління про затвердження складу уповноважених представників та список затверджених уповноважених.

зобов`язати ОГБК «Олімпійський» невідкладно створити та надати суду паперової копії створеної з електронного доказу у вигляді книги обліку членів кооперативу у вигляді окремих списків 547 членів кооперативу станом на день складання документів оформлених, як протокол № 11 засідання правління ГБК «Олімпійський» від 19 грудня 2008 року, протокол № 1 загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 21 лютого 2009 року, протокол № 2 від 08 травня 2009 року зборів 37 уповноважених; протокол Зборів уповноважених та запрошених членів кооперативу ГБК «Олімпійський» від 26 березня 2011 року; протокол № 1 зборів 25 уповноважених ОГБК «Олімпійський» від 24 червня 2014 року станом на 01 квітня 2025 року.

Крім того, позивачем подано заяву про застосування процесуального примусу датовану 28 квітня 2025 року, в якій він просить суд:

1. визнати неповажними причини невиконання ОГБК «Олімпійський» ухвали суду у цій справі від 12 березня 2025 року;

2. застосувати до ОГБК «Олімпійський» заходи процесуального впливу відповідно до статей 143,144 ЦПК України за свідоме невиконання ухвали суду у даній справі від 1 березня 2025 року та порушення положень статті 43 ЦПК України.

3. звернутися із заявою до Державної виконавчої служби про примусове виконання ухвали суду у цій справі від 12 березня 2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про прийняття заяви про зміну предмету позову, датованого 15 березня 2024 року.

Прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову датовану 15 березня 2025 року та зареєстровану судом 10 квітня 2025 року.

Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про застосування процесуального примусу, датованого 28 квітня 2025 року; забезпечення доказів, датованого 21 квітня 2025 року про огляд доказів та створення доказів; забезпечення доказів про допит свідків, датованого 19 квітня 2025 року; витребування доказів, датованого 15 березня 2025 року в обґрунтування моральної шкоди.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача і в частині зобов`язання відповідача невідкладно створити та надати суду паперові копії створеної з електронного доказу у вигляді книги обліку членів ГБК, як такого, що суперечить вимогам закону, які регулюють правові підстави для витребування чи забезпечення доказів.

Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування процесуального примусу відносно відповідача, оскільки відповідачем на виконання ухвали суду від 12 березня 2025 року надано наявні у відповідача докази з відповідними поясненнями щодо об`єктивної можливості виконання вимог ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року

в частині відмови у задоволенні заяви позивача від 24 квітня 2025 року про забезпечення доказів шляхом огляду доказів на місці та створення доказів, як необґрунтовану та незаконну та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву позивача від 24 квітня 2025 року про забезпечення доказів шляхом огляду доказів на місці та створення доказів;

в частині відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів про допит свідків, датованою 19 квітня 2025 року, як необґрунтовану та незаконну та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву позивача від 24 квітня 2025 року про забезпечення доказів про допит свідків, датованою 19 квітня 2025 року;

в частині відмови у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, датованої 13 березня 2025 року в обґрунтування моральної шкоди та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про витребування доказів, датованої 13 березня 2025 року.

Постановити окрему ухвалу за фактами порушень судом першої інстанції положень процесуального закону, якими врегульовано процедури проведення попереднього судового засідання, розгляду клопотань та заяв позивача, постановлення ухвали від 29 квітня 2025 року, зміст якої не відповідає вимогам процесуального закону та відмови у застосуванні процесуального примусу відносно відповідача зазначеному у клопотанні від 28 квітня 2025 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач на порушення статті 43 ЦПК України у заяві від 19 березня 2025 року стверджує про неможливість надати витребувані судом докази, посилаючись на те, що за період з 2014 року по 2025 року прізвища користувачів боксами (членів кооперативу) суттєво змінилися. Також замовчує, що від прізвища члена кооперативу внесеного до книги обліку на ту чи іншу дату ніяким чином не залежить інформація стосовно кількісного складу членів кооперативу станом на 1994-2025 роки.

Таке пояснення відповідача є зрозумілим, оскільки у разі надання копії електронної книги станом за 1994-2014роки відповідач надав би суду дані підтверджуючі та визнаючи факт недостовірності даних про кількісний склад членів кооперативу у кількості 547 осіб станом на день складання протоколів

Вказує, що ніяких перешкод для виконання ухвали суду про надання доказу у вигляді копії електронного (книги обліку членів кооперативу) з період з 1994-по 2014років не існувало та не існує.

Натомість представник відповідача вкотре свідомо вводить в оману головуючого посилаючись на висновки судових рішень, у яких предметом дослідження був доказ у вигляді нелегітимного протоколу (з ознаками фальшування), оформленому як протокол загальних зборів 271 член кооперативу 17 листопада 2007 року, у якому немає інформації про кількісний склад кооперативу, а мав пояснити суду обставину приховування легітимного доказу у вигляді протоколу загальних зборів 547 членів кооперативу від 17 листопада 2007 року, у якому зазначено про склад членів кооперативу в кількості 800 осіб.

Відмовивши у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та задовольнивши клопотання представника відповідача про закриття підготовчого засідання, коли позивач був проти цього, суд порушив право позивача на подання заяви про забезпечення доказів.

Відмову у задоволенні клопотання про зобов`язання відповідача створити та надати суду паперові копії створеної з електронної книги доказу у вигляді книги обліку членів ГБК суперечить вимогам закону, які регулюють правові підстави для витребування чи забезпечення доказів. При цьому суд не зазначає якій саме нормі закону суперечить така вимога.

Вказує, що відмова суду у задоволенні заяви від 19 квітня 2025 року про виклик свідків судом також не вмотивована з посиланням на причини відхилення або не прийняття доводів.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ОГБК «Олімпійський» - Свірська О.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду першої інстанції із заявами про витребування доказів у цій справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року задоволено частково клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування.

Витребувано у ОГБК «Олімпійський»:

1. Копію електронного носія у вигляді електронної книги обліку членів кооперативу в якому поширено інформацію стосовно прізвища кожного члена кооперативу, дати вступу та номеру гаражного боксу, про сплачені суми вступного внеску та паю, членських внесків та інших, про наявність боргів по них за період з 1994-2014 рік.

2. Належним чином засвідчені копії:

2.1 Протоколів засідання правління з рішеннями про прийняття користувачів боксів ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 (НОМЕР_8) в члени кооперативу та протоколів Загальних зборів (зборів уповноважених) про затвердження цих рішень правління за період з 1994-2014 рік.

2.2 Усіх наявних протоколів засідання правління з доданими заявами по яких ухвалено рішення про прийняття, виключення або припинення членства в кооперативі та протоколів Загальних зборів (Зборів уповноважених) про затвердження цих рішень правління за період з 03 червня 2005 року по 24 червня 2014 року оскільки, рішенням суду у справі №2-387/05 встановлено факт наявності 763 станом на день його ухвалення, а у протоколі №11 засідання правління ГБК «Олімпійський» від 19 грудня 2008 року, протокол № 1 загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 21 лютого 2009 року, протокол № 2 від 08 травня 2009 року, зборів 37 уповноважених, проколі Зборів уповноважених та запрошених членів кооперативу ГБК «Олімпійський» від 26 березня 2011 року, протоколі № 1 зборів 25 уповноважених ГБК «Олімпійський» від 24 червня 2014 року поширено інформацію про склад членів кооперативу у кількості 547 осіб, що на 216 членів кооперативу менше.

2.3 Наявних протоколів обрання членами кооперативу 37 уповноважених список яких затверджено на засіданні Правління ГБК «Олімпійський» від 19 грудня 2008 року.

2.4 Протоколу № 1 засідання правління від 25 лютого 2010 року, в якому зазначено, що голова правління ОСОБА_8 інформував про те, що заборгованість на 25 лютого 2010 року надто велика. Із 800 членів кооперативу 120-мають заборгованість ще за 2010 рік; протоколу №2 від 25 березня 2010 року, в якому вказано, що виступаючий член правління ОСОБА_7 відмітив що до цього часу немає точних даних скільки у нас боксів - 802 чи 799; протоколу № 6 від 31 серпня 2010 року, згідно з яким ухвалено рішення про уточнення списку уповноважених та уточнений список уповноважених; протоколу № 8 від 04 листопада 2010 року з рішенням правління про доповнення списку уповноважених до 50 чоловік та список 50 уповноважених; протоколу № 9 від 14 рудня 2019 року з рішенням правління про залучення з кожного ряду по 5-7 чоловік до складу уповноважених членів кооперативу та списки залучених осіб до складу уповноважених; протоколу № 3 від 17 березня 2011 року з рішення правління про затвердження складу уповноважених представників та список затверджених уповноважених.

2.5 Паперові копії створеної з електронного доказу у вигляді книги обліку членів кооперативу у вигляді окремих списків 547 членів кооперативу станом на день складання документів оформлених як протокол № 11 засідання правління ГБК «Олімпійський» від 19 грудня 2008 року, протокол № 1 загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 21 лютого 2009 року, протокол № 2 від 08 травня 2009 року зборів 37 уповноважених, протокол Зборів уповноважених та запрошених членів кооперативу ГБК «Олімпійський» від 26 березня 2011 року, протокол № 1 зборів 25 уповноважених ОГБК «Олімпійський» від 24 червня 2014 року.

В іншій частині клопотання відмовлено.

19 березня 2025 року ОГБК «Олімпійський» на виконання указаної ухвали суду надано фрагмент електронної книги ОГБК за 2025 рік, акт передання документів від 2009 року.

Щодо інших витребуваних доказів відповідачем надано обґрунтування щодо неможливості надання їх суду

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції клопотання про огляд за місцем знаходження доказів відносно яких відповідач повідомив про неможливість їх надання суду.

Однак, апеляційний суд враховує, що інститут забезпечення доказів, зокрема шляхом огляду за місцем знаходження доказів, не може використовуватись як засіб примусового витребування документів, які вже були предметом витребування судових ухвал, чи як спосіб повторного дублювання процесуальних дій. Його метою є запобігання втраті доказів, а не заміна процесу доказування чи забезпечення доказів, які вже були досліджені або витребувані раніше.

28 квітня 2025 року ОСОБА_1 заявлене клопотання про застосування відносно ОГБК «Олімпійський» заходів процесуального примусу за невиконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року.

Однак, апеляційний суд враховує, що заявлені позивачем вимоги у заяві про забезпечення доказів від 15 квітня 2025 року вже частково виконані.

Відповідно до частин 1, 2 статті 143 ЦПК України заходами процесуальногопримусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходи процесуального примусу в цивільному процесі застосовуються виключно судом шляхом постановлення ухвали. Всі ухвали суду щодо застосування заходів процесуального впливу повинні бути обґрунтовані нормами законодавства.

Частиною 4 статті 81 ЦПК України передбачено, що у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Положення вищевказаної статті містить кілька складових: по-перше, установлює право сторін у справі посилатися на не вчинення будь-яким учасником справи певних дій або на відсутність певної дії; по-друге, установлює право суду зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

Отже, відповідно до положення вказаної статті зазначена вимога зобов`язати іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення певних дій або наявності певної події, є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, відповідно до вимог статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати лише ті докази, які у них наявні, а ОГБК «Олімпійський» на виконання вимог частини 7 статті 84 ЦПК України повідомив суд про неможливість подання доказів із зазначенням причин, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до відповідача заходів процесуального примусу за невиконання ухвали суду.

У своєму клопотанні про допит свідків позивач просив суд викликати та допитати членів кооперативу, пов`язаних з оформленням протоколів засідання правління для встановлення достовірності даних внесених у ці документи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак доводи позовної заяви про внесення до протоколів засідання правління ОГБК «Олімпійський» недостовірних даних зокрема щодо не проведення процедури реєстрації членів кооперативу, які прибули для участі на збори, щодо кількості присутніх членів, не може ґрунтуватись на свідченнях свідків, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість клопотання позивача про допит свідків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі суду, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про порушення Солом`янським районним судом міста Києва норм процесуального права, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до частини 10 статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Аналізуючи наведені ОСОБА_1 підстави для постановлення окремої ухвали, апеляційний суд вважає, що у цій справі відсутні підстави вважати, що у цій справі судом першої інстанції допущено грубе порушення законності, а тому відсутні підстави для постановлення окремої ухвали.

Відтак доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 рокупостановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 12 лютого 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська