Провадження № 2/127/7839/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 06.06.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 03.06.2023-100002442.

За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 18540,01 грн, яка складається з: тіла кредиту 9000,00 грн., процентів 8190,01 грн., комісії за надання кредиту 1350,00 грн.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 03.06.2023-100002442 від 06.06.2023 року в розмірі 18540,01 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Вказану ухвалу отримано відповідачем 02.03.2026р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання є простроченням у розумінні статей 530, 610, 612 Цивільного кодексу України та тягне обов`язок відшкодувати кредитору суму боргу і передбачені договором платежі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України, а правовідносини сторін регулюються спеціальними нормами Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 06.06.2023р. укладено Кредитний договір (оферти) № 03.06.2023-100002442.

Пропозиція, заявка, відповідь позичальника підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля А211, який останній отримав в смс-повідомленні надісланого товариством на номер телефону, який вказаний останнім при його ідентифікації на сайті.

Згідно з умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 9000,00 грн., строком на 70 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 14.08.2023.

Пунктами 7, 8 заявки передбачено сплату ставки "Економ" фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1.3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; ставки "Стандарт" стандартної фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1.3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім першого чергового періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Пунктом 10 заявки, передбачено сплату комісії, пов`язаної з наданням Кредиту у розмірі 15% від суми Кредиту, що дорівнює 1350,00 грн. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відтак, між сторонами погоджено сплату комісії за умовами вказаних договорів. Доказів оспорювання вказаних вище пунктів кредитних договорів щодо встановлення та обов`язку сплати комісії за надання вказаних кредитів, відповідачем не надано. Підписавши договір, відповідач вважав для себе прийнятними відповідні умови такого договору, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення таких договорів на зазначених умовах.

Пролонгація строку, на який надається Кредит, здійснюється Позичальником на підставі звернення до кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права та шляхом сплати ним Процентів за черговий період без сплати чергової частини Суми кредиту, що продовжує строк, на який надається Кредит, на ще один черговий період, за який сплачуються Проценти, розраховані шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту в цьому черговому періоді та на процентну ставку. Проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду. Максимальна кількість пролонгацій 5 шт. Ініціювання позичальником пролонгації строку, на який надається Кредит відбувається без змін укладеного договору (п. 12 Заявки).

Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів Позичальнику за даним договором: 5167-80XX-XXXX-0285.

ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання виконало належним чином, а саме перерахувало кредитні кошти в сумі 9000,00 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією № від 06.06.2023р. про переказ коштів на карту № НОМЕР_1 *85

В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у сумі 18540,01 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту - 9000,00 грн, проценти за період з 06.06.2023 по 14.08.2023 року у сумі - 8190,01 грн, комісія за надання кредиту - 1350,00 грн, згідно з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Згідно з нормами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Керуючись ст.2, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 03.06.2023-100002442 від 06.06.2023р. в загальній сумі 18540,01 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок гривень 01 копійка), 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.03.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя: