Справа № 373/3393/25
Провадження № 2/373/399/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/3393/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Зміст вимог викладених в позовній заяві.

Представник позивача Усенко М.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»заборгованість за кредитним договором №103631881 від 20.02.2023 у сумі 31420 грн 00 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп, простроченої заборгованості за сумою відсотків у розмірі 22860 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту в розмірі 560 грн 00 коп., також до стягнення з відповідача заявлено суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу ц розмірі 8000 грн 00 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 20.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №103631881 у електронному виді, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 8000 грн 00 коп., які зобов`язувався повернути зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

27.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №103631881 від 20.02.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Сума заборгованості відповідача, на дату відступлення права вимоги становить 31420 грн 00 коп. відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023.

16.10.2025 відповідачу надіслано письмову претензію № 22836054/583 про погашення кредитної заборгованості, але у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Рух справи в суді.

Ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2025 року, суддею Керекезою Я.І, було прийнято до свого провадження справу № 373/3393/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Кредит-Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, віткрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України.

04.12.2025 суддя ОСОБА_2 звільнена у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2606/0/15-25 від 04.12.2025.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 судова справа №373/3393/25 була розподілена на суддю Опанасюка І.О.

Ухвалою суду від 26.01.2026 справа №373/3393/25 була прийнята до свого провадження суддею Опанасюком І.О.

Судом вирішено не змінювати вид провадження обраний попереднім складом суду, та розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без виклику (повідомлення) сторін.

Копію ухвали направлено учасникам справи для ознайомлення.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

З письмових доказів наданих суду вбачається наступне.

Позивачем надано суду скан-копію електронного договору про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 на суму 8000 грн 00 коп., строк договору 105 днів з 20 лютого 2023, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 05.06.2023.

Відповідно до п.1.5. Договору Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тілі) кредиту) складають 23420 грн 00 коп. в грошовому виразі та 14,562,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за весь строк кредитом складає 31420 грн 00 коп.

Пунктом 1.5.1. Договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 560 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1.5.2. проценти за користування кредитом, протягом пільгового періоду кредитування (15 днів від дати надання кредиту) 1820 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п.1.5.3. стандартна (базова ) процентна ставка за користування кредитом становить 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

За пунктом 2.1. Договору, кошти нараховуються безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Відповідальність сторін за невиконання (неналежне виконання) обов`язків за Договором передбачена розділом 4 Договору.

Так, пунктом 4.1 Договору, за прострочення зобов`язань з повернення кредиту передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Договір не містить електронного підпису відповідача.

Відповідно до додатку №1 до договору про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023 - Графік платежів, дата видачі кредиту 20.02.2023; дата платежу (повернення кредиту) 05.06.2023; сума кредиту за договором складає 8000 грн 00 коп.; сума процентів за користування кредитом складає 22860 грн 00 коп.; загальна вартість кредиту 31420 грн 00 коп.

Додаток №1 до договору про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023 також не містить електронного підпису відповідача.

Також представником позивача до позовної заяви додано чкан-копію Додаток №2 до Договору - паспорт споживчого кредиту №103631881, який не містить електронного підпису відповідача.

Крім того, суду надана копію анкети заяви на кредит №103631881 від 20.02.2023, із датою створення 20.02.2023, зазначенням персональних даних відповідача, як позичальника, яка містить викладений алгоритм процесу прийняття та розгляду заяви та яка не містить електронного підпису-ідентифікатора позичальника.

Суду надано копію відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103631881 за яким 20.02.2023 ОСОБА_1 були перераховані 8000,00 грн, як надання кредиту та нарахована комісія за оформлення кредиту 560,00 грн.

Проценти за користування кредитом нараховувались з 21.02.2023 по 07.03.2023 (пільговий період) за пільговою ставкою 1,05% ( 84,00 гривні) за кожен день користування кредитом, та починаючи з 08.03.2023 по 13.04.2023 нараховувались проценти за користування кредитом за базовою ставкою, в розмірі 3% ( 240,00 гривень) за кожен день користування кредитом.

Суду надано документ, який позивач ідентифікує, як виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №103631881 від 20.02.2023, за підписом генерального директора ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» та яка містить інформацію, щодо дати укладення договору, а також про розмір заборгованості ОСОБА_1 за цим договором.

До позову додано довідку ТОВ «МІЛОАН» б/н від 10 вересня 2025 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 з яким укладено договір №103631881 від 20.02.2023 ідентифікований товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) : одноразовий ідентифікатор Z67695, час відправки ідентифікатора позичальнику - 20.02.2023 о 17 год. 43 хв.

Відповідно до платіжного доручення №59721598 від 20.02.2023 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало кошти у розмірі 8000 грн 00 коп., згідно договору №103631881, ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3.2.6. Договору Товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т укладеного 27 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників від 27 червня 2023 року (Додаток№1 до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 року).

Акт приймання передачі документації боржників до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 року, який є додатком №5 до зазначеного договору, надано суду також у вигляді незаповненої форми.

У наданому представником позивача витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №100-МЛ/Т від 27.06.2023 року, сформованому 10.09.2025 зазначено номер кредитного договору, ІПН боржника, прізвище боржника та залишки заборгованості за кредитним договором 103631881 в сумі 31420, 00 грн., із розмежуванням її складових: за тілом кредиту 8000,00 грн.; за відсотками 22860,00 грн, за комісією 560,00 грн.

При цьому акт приймання передачі реєстру боржників від 27.06.2023 (Додаток №2 до договору про відступлення права вимоги №100-МЛ/Т є незаповненим бланком формою.

Також суду надано незаповнений акт повернення права вимоги до договору №100-МЛ/Т від 27.06.2023 (Додаток №3) та незаповнену форму повідомлення боржників про відступлення прав вимоги (Додаток №4 до договору №100-МЛ/Т від 27.06.2023).

Відповідно до платіжної інструкції №71838 від 27.06.2023ТОВ «ФК «Кредит - капітал» перерахувало кошти у розмірі 798 3369 грн 48 коп. ТОВ «МІЛОАН» оплати згідно договору відступлення права вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023.

Норми права, які підлягають до застосування судом.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки суду.

У спорах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме - надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач у позовній заяві, між ТОВ Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 20 лютого 2023 року укладено договір про споживчий кредит у формі електронного договору, підписаного відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора - Z67695.

Зі змісту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Разом з тим, з дослідженого судом договору про споживчий кредит №103631881 від 20 лютого 2023 року, вбачається, що у ньому відсутні відомості про підписання вказаного договору з боку ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Окрім того, електронним підписом одноразовим ідентифікатором з боку відповідача не підписаний жоден з додатків до Договору №103631881 від 20.02.2023, як-то додаток №1 до договору про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023 -Графік платежів; Додаток №2 до Договору - паспорт споживчого кредиту №103631881; анкета заява на кредит №103631881 від 20.02.2023, із датою створення 20.02.2023.

Зважаючи на вказане, а також на відсутність у кредитному договорі відомостей про підписання вказаного договору ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, докази, надані позивачем на підтвердження укладення договору про споживчий кредит №103631881 від 20 лютого 2023 року між ТОВ Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та ОСОБА_1 , суд вважає неналежними.

Докази, які подаються сторонами, мають відповідати визначеним вимогам, а саме відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, відповідно до статей 78,79 ЦПК України, докази мають відповідати вимогам допустимості та достовірності.

Зазначення представником позивача про використання відповідачем одноразового ідентифікатора Z67695, у тексті позовної заяви, не може вважатись допустимим та достовірним доказом на підтвердження дійсності накладення такого електронного підпису, а відтак і доказом укладення кредитного договору між ТОВ Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та ОСОБА_1 .

Щодо наявного в матеріалах справи платіжного доручення 59721598 від 20 лютого 2023 року, наданого позивачем на підтвердження виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 8 000 грн ОСОБА_1 (позичальнику) на його картковий рахунок НОМЕР_1 , згідно кредитного договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі номер 4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Суд звертає увагу на те, що ні в анкеті-заяві на кредит №103631881 від 20.02.2023, ні в самому договорі про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023 не зазначено номер банківської картки ОСОБА_1 для перерахунку коштів. Окремі цифри номеру картки частково позначені астерисками «*».

Станом на дату вчинення правочину здійснення безготівкових розрахунків регулювалось відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно додатку 3 до Інструкції , платіжне доручення містить обов`язкові реквізити про дату одержання платіжного доручення банком та дату проведення, з підписом банку.

З Додатку 9 до Інструкції слідує, що датою одержання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік отримання банком платника розрахункового документа, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. Датою виконання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

З зазначеного слідує, що платіжне доручення без відміток банку про дату отримання та виконання не є документом, що підтверджує здійснення платіжної операції.

З платіжного доручення 59721598 від 20 лютого 2023 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що відмітки про дату отримання та виконання банком платіжного доручення ТОВ «МІЛОАН» відсутні.

За таких обставин, платіжне доручення 59721598 від 20 лютого 2023 року, є документом інформаційного характеру між двома підприємствами не є первинним документом встановленої форми в розумінні пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 7, а відтак не може вважатися належним доказом надання грошових коштів ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 8 000 грн ОСОБА_1 (позичальнику) на картковий рахунок згідно договору про споживчий кредит №103631881 від 20.02.2023.

Щодо розрахунків заборгованості.

Розрахунки заборгованості, які були додані до позову та на які посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 199/7014/20, провадження № 61-17825св21.

Позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.01.2020 року по справі за №755/18920/18 свідчить про те, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь - яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.

У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В цивільному процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Позивач всупереч частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, не надав суду будь-яких належних доказів на підтвердження і щодо укладення договору і щодо безготівкового перерахування коштів, згідно договору про надання позики за договором про надання споживчого кредиту №103631881 від 20.02.2023 на платіжну банківську картку позичальника відповідно до вимог ст. 526, 1054, 1088 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 610-611, 626, 628, 629, 638, 639, 641, 642, 1047, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 82, 83, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, 79018; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк