Справа № 635/916/14-ц
Провадження № 6/635/18/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар судових засідань Пальчук Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

17.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінінсова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою, якою просить замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №635/916/14-ц.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 12.08.2014 року Харківським районним судом Харківської області винесено рішення по справі №635/916/14-ц, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року, в сумі 9 361, 21 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

06.02.2018 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №103, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не з`явився, в заяві міститься його заява про розгляд справи за відсутності представника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Будь яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви вважає, що заява про заміну сторони стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням 12.08.2014 року Харківським районним судом Харківської області винесено рішення по справі №635/916/14-ц, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року, в сумі 9 361, 21 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

06.02.2018 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №103, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №103 від 06.02.2018 року права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами включено боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2025 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.08.2014 року залишено без змін.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст.442 ЦПК України підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №2-7763/10 від 08.02.2022 року.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У своєму рішенні у справі Шмалько проти України від20.07.2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

У постанові від 28.09.2022 року у справі №452/481/21Верховний Суд зазначив, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Таким чином, оскільки рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.08.2024 року не виконане, тому наявні підстави для матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Враховуючи наведені положення законодавства та правову позицію Верховного Суду, за встановлених судом обставин заміни кредитора у зобов`язанні через відступлення права вимоги, що є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі до видання виконавчого листа, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та доведеною, а відтак дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.55,433,258-261ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №635/916/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ICKGMCU.17841.003 від 22 грудня 2011 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.А.Лук`яненко