Провадження № 2/484/110/26
Справа № 477/1600/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді - Шикері І.А., за участю секретаря судових засідань Туркалової І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 488868-КС-003 про надання кредиту від 17.05.2024, в сумі 26656,97 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 488868-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти, в розмірі 23000 грн., на засадах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути кошти, сплатити проценти, в розмірі 1,14893479% за кожен день користування кредитом та комісію. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договором не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.06.2025, сума заборгованості становить 26656,97 грн., з яких: 13333,60 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13323,37 грн. сума прострочених платежів по процентам. Сума заборгованості до теперішнього часу відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позові міститься клопотання про проведення розгляду даної справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте 29.12.2025 представник відповідача адвокат Філатов І.Л. подав до суду відзив у якому позовні вимоги визнав частково зазначивши, що на спірні правовідносини поширюється дія ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів». Так, ч.ч.1,2,3 ст.21 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Таким чином, вважав, що нарахований розмір відсотків, в сумі 13323,37 грн., є непропорційно великою сумою компенсації та суперечить вимогам чинного законодавства. Тому вважав, що заборгованість по процентам підлягає стягненню, в сумі 15% від простроченого платежу, одержаного відповідачем за договором, а саме 15% від 13333,60=2000,04 грн., в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача заборгованість, в сумі 15333,64 грн, з яких: 13333,60 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 2000,04 грн.- сума прострочених платежів по процентам.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, 17.05.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 488868-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Так, 17.05.2024 позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 488868-КС-003 про надання кредиту, останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 488868-КС-003 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3398, який отриманий ОСОБА_1 на номер телефону, що був зазначений ним в анкеті в особистому кабінеті та який було реалізовано останнім та підписано кредитний договір.

Відповідно до п. 2.1 договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 23000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, в розмірі 1,16% в день, комісія за надання кредиту становить 3450 грн.

Свої зобов`язання за договором кредиту ТОВ «Бізнес позика» виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську карту, яка вказана останнім при заповнення анкетних даних в особистому кабінеті.

Згідно підтвердження ТОВ «Профіт Гід», ТОВ «Бізнес Позика» через емітент платіжної картки «Monobank» (Universal Bank), перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти, в сумі 23000 грн. (а.с.69).

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитними договором не виконав, в зв`язку з чим, станом на 22.06.2025, утворилась заборгованості, в сумі 26656,97 грн., з яких: 13333,60 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13323,37 грн. сума прострочених платежів по процентам.

Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

За правилами частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» та пройшов реєстрацію на веб-сторінці товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, дату та рік народження, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.

Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав суму кредиту, строк кредитування, самостійно внесла номер банківської/платіжної карти та підтвердив, що ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику.

Після прийняття позичальником умов кредитного договору 17.05.2024 ТОВ «Бізнес Позика» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір, який підписано останньою відповідно до вимог ч. 6, 8 ст.11, ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався на особистий телефонний номер відповідача.

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 червня 2021 у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 у справі № 234/7159/20.

Оскільки відповідач вважається ознайомленим з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», тобто до моменту підписання кредитного договору, суд дійшов висновку, що відповідач повністю ознайомлений з його порядком укладення та підписання, про що свідчать виконані останньою фактичні дії в ІТС, а також використання нею електронного підпису одноразового ідентифікатору.

За таких обставин суд вважає, що, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору кредитний договір № 488868-КС-003 відповідач погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.

Таким чином, усі заперечення представника відповідача щодо надмірного нарахування відсотків, суд відхиляє.

Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за весь час користування кредитом та витребування їх від відповідача, які є законними та обґрунтованими, оскільки базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є за своєю правовою сутністю спірний кредитний договір.

Відповідно до п.1 договору, процентна ставка за кредитом: в день становить 1,150000000% фіксована.

За умовами вказаного пункту договору, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

За умовами п. 2 договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, описаному нижче.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом, фіксована процентна ставка.

Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 488868-КС-003 про надання кредиту від 17.05.2024, в розмірі 26656,97 грн., з яких: 13333,60 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13323,37 грн. сума прострочених платежів по процентам.

В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,247,263-265,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором № 488868-КС-003 про надання кредиту від 17.05.2024, яка складається з: 13333,60 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 13323,37 грн. - суми прострочених платежів по процентам, а всього стягнути 26656 (двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422 (двох тисяч чотирьохсот двадцяти двох) грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.02.2026.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", , місцезнаходження якого: вул. Лесі Українки, 26 оф.411, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Філатов Іван Леонідович, вул. Толстого, 5/44, м. Первомайськ Миколаївської області.

С У Д Д Я: І.А.ШИКЕРЯ