Справа № 946/5317/25
Провадження № 2/946/1163/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Дойчевої М.Ф.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізмаїл позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальній сумі 11 840 гривень 00 копійок та судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 01.07.2024 року ТОВ «Споживчий центр» (надалі кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі позичальник) уклали кредитний договір (оферти) № 01.07.2024-100001923. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надається кредит в розмірі 4 000 гривень строком на 98 дні; процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 гривень 00 копійок на поточний рахунок № НОМЕР_1 . Відтак, позивач умови договору виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим, станом на 14.07.2025 року за ним виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена
Ухвалою судді від 28.07.2025 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином.
Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у відсутність представника позивача; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач причини неявки не повідомив.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У судовому засіданні встановлено, 01.07.2024 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) №01.07.2024-100001923. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 01.07.2024-100001923 від 01.07.2024 року та Заявки до кредитного договору № 01.07.2024-100001923 від 01.07.2024 року.
Згідно з п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Пунктом 3.2 встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-7527.
Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 01.07.2024-100001923 від 01.07.2024 року пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку.
Пропозицію про укладення договору (оферта) та заявку ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором «Е949» та електронним підписом за допомогою фінансового номеру «097-173-26-13».
Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 року № 2155-VIII (надалі Закон № 2155-VIII) електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин.
Пунктом 3 статті 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідною квитанцією від сервісу універсальних платежів «iPay.ua» (номер транзакції 440464580 від 01.07.2024 року).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 01.07.2024-100001923 від 01.07.2024 року, сума заборгованості становить 11 840 гривень, з яких: 4 000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 5 040 гривень заборгованість за відсотками; 200 гривень комісія за обслуговування; 600 гривень додаткова комісія за обслуговування; 2 000 гривень неустойка.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , так і на час подання позовної заяви та ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому суд відмовляє в частині позову щодо стягнення неустойки в розмірі 2 000 гривень.
Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
ОСОБА_1 не надав суду жодного належного та допустимого доказу у відповідності до ст.ст.77, 78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких можуть ґрунтуватися заперечення проти позову.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та комісії підлягають задоволенню.
Також, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 013 гривень 26 копійок (83,11 % * 2422,40).
Керуючись ст.ст. 11-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 013 (дві тисячі тринадцять) гривень 26 (двадцять шість) копійок.
Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик