Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2523/25
Номер провадження2/173/275/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря СалтиковоїС.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 8665174, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день (процентна ставка/фіксована), комісії за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що складає 862,50 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 250,00 за кожен день понадстрокового користування. Кредитодавець свої зобов`язання виконав та передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Через неналежне виконання зобов`язань за договором надання коштів у кредит, заборгованість відповідача за кредитом становить 20185,00 грн.

26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8665174 від 03.04.2025.

Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 20185,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн.; суми заборгованості за процентами 4322,50 грн.; суми заборгованості за комісією 862,50 грн., суми заборгованості за пенею/неустойкою 10000,00 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.04.2025 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8665174, відповідно до умов якого «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику кредит у сумі 5000 грн. на строк 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 2287,50 грн. Сторонами договору узгоджено, що останнім днем повернення кредиту є 28.03.2026, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 22962,50 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 3194,73%. Денна процентна ставка 0,998%.

Відповідно до п. 2.2.8. Договору про надання коштів у кредит комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50 грн.).

Із копії платіжної інструкції № 91fc056c-b85c-4f8-8203-c73c00b2318a від 03.04.2025ТОВ «ФК «Фінекспрес»,що ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 грн.

Крім того, з виписки по рахунку, наданої АТ КБ «Приватбанк»за період з 03.04.2025 06.04.2025 вбачається що відповідач здійснював операції по рахунку та користувався кредитними коштами.

Із копії довідки про ідентифікацію судом встановлено, що договір кредиту № 8665174 був підписаний ОСОБА_1 03.04.2025 шляхом введення одноразового ідентифікатора 274624 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет.

У зв`язку з тим, що кредитодавцем ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу видані кошти, однак відповідач кошти не повернув, у останнього виникла заборгованість.

Із копії розрахунку заборгованості за кредитом судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 20185,00 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 4322,5 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею 10000,00грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 862,5 грн.

Із копії договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025, судом встановлено, що 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за договором про надання коштів у кредит до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора за договором кредиту № 8665174 від 03.04.2025.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою,крім правочинів, передбачених частиною першою статті206цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ст.1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Крім того відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України- Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами Договір про надання коштів у кредит № 8665174 від 03.04.2025, відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 639, 1047, 1055 ЦК України.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У частині 2 ст.1078 ЦК встановлено й момент переходу права вимоги за договором факторингу, за яким відступлення вимоги обумовлене певною подією за таким договором право вимоги переходить до фактора з моменту настання цієї події. Так, зокрема, відступлення права вимоги за договором факторингу може здійснюватися в якості забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. У такому правочині невиконання клієнтом своїх зобов`язань зумовлює перехід права вимоги до фактора.

Відповідно до п.1.1 договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 Фактор - ТОВ "Фінпром Маркет" передає грошові кошти, в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що дорівнюють ціні продажу, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами.

Таким чином, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту.

Заборгованість за договором кредиту відповідача склала 20185,00 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 4322,50 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею 10000,00грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 862,50 грн.

Враховуючи, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до договору кредиту надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач кошти не повернув, тому заборгованість, яка виникла за невиконання умов договору кредиту, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою, суд виходить з наступного.

17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу Українита доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.

Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення неустойки в розмірі 10000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8665174 від 03.04.2025 у розмірі 10185,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. заборгованості за основним боргом, 4322,50 заборгованість за процентами, 862,50 грн. заборгованості за комісією.

При цьому, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Фінпром Маркет», не довів відсутність заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1222грн. 30 коп. (10195,00 * 100% : 20185,00* 2422,40).

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Матеріали цивільної справи містять копії Договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, платіжну інструкцію № 579938899.1 від 05.09.2025, згідно якої ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перерахувало адвокату Ткаченко Ю.О. кошти, з призначенням платежу: Оплата згідно акту № 1-ФП приймання наданої правничої допомоги від 04 вересня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 25/08/25/ФП від 25 серпня 2025 року без ПДВ.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно правової позиції, відображеної в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою -п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також, що витрати підтверджено належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Тому, виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на правничу допомогу підлягають стягненню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 2272 грн. 85 коп. (10195,00 * 100% : 20185,00* 4500).

Керуючись ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08200, м. Ірпінь, вул. М. Стельмаха, 9А, офіс 204, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит № 8665174 від 03.04.2025 у розмірі 10195 (десять тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., заборгованість за відсотками 4322 (чотири тисячі триста двадцять дві) грн. 50 коп., заборгованості за комісією 862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 50 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1222 (одна тисяча двісті двадцять дві) грн. 30 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн. 85 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя: Є.В. Челюбєєв