Справа № 296/6847/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути із ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №9565 від 29.12.2021 року у розмірі 21 265,64 грн;

- стягнути із відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок);

- стягнути із відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.12.2021 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9565, відповідно до умов якої банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти зі сплатою відсотків та комісії. Також вказує, що 28 березня 2024 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" було укладено договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов якого ТОВ "Цикл Фінанс" набуло право вимоги за кредитним договором №9565. Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка становить: 21 265,64 грн, з яких: 17 654,00 грн залишок по тілу кредиту; 27,39 грн залишок по відсотках; 3 584,25 грн заборгованість по комісії.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України та була вручена 26.09.2025, що підтверджується роздруківкою відомостей про відстеження пересилання поштового відправлення з офіційного веб-порталу АТ "Укрпошта". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.12.2021 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) було укладено кредитний договір №9565.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 договору, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором.

Пунктом 1.2 розділу 1 договору визначено, що кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 17 700,00 (сімнадцять тисяч сімсот грн 00 коп.); строк кредитування 12 місяців; кінцева дата повернення кредиту 29 грудня 2022 р.; цільове призначення - на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 29.12.2021 по 28.04.2022 - 3% від суми кредиту, з 29.04.2022 по 28.07.2022 - 2% від суми кредиту, з 29.07.2022 по 28.10.2022 1,25% від суми кредиту, з 29.10.2022 по 29.12.2022 - 0,5% від суми кредиту; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних.

Відповідно до п.1.3 розділу 1 кредитного договору, банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін.

Згідно п.1.4 розділу 1 договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок.

Пунктом 2.1 розділу 2 договору, клієнт доручає банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта: в сумі страхового платежу, а саме 2 700,00 гривень на користь страховика ПАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» згідно договору страхування №NS-9565 від 29 грудня 2021 р.

Відповідно до п.3.1 розділу 3 договору, платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Дати погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього кредитного договору.

Пунктом 3.2 розділу 3 договору передбачено, що погашення заборгованості за договором здійснюється шляхом договірного списання банком коштів на рахунку не пізніше 18:00 години (за київським часом) дати платежу, що зазначена в Графіку платежів. Для поповнення рахунку використовуються наступні реквізити: рахунок: НОМЕР_2 у АТ «Банк Кредит Дніпро».

Згідно із графіком платежів/розрахунку орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за цим договором (р.4 договору): загальна вартість кредиту становить 21 284,35 грн; реальна річна процентна ставка 98,22 %; проценти за користування кредитом - 0,10 грн; послуги за обслуговування кредит. заборгованості - 3 584,25 грн; послуги страховика - 2 700 грн.

Після укладення кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17 700,00 грн., з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені ОСОБА_1 в сумі 2 700,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 .

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, сформованим АТ «Банк Кредит Дніпро», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №9565 від 29.12.2021 станом на 27.03.2024 становить 21 265,63 грн., в тому числі: 17 654,00 грн. залишок простроченого кредиту; 27,38грн залишок прострочених відсотків; 3 584,25 грн залишок прострочених комісій.

28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (Клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (Фактор) був укладений договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов п.1.1 якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до реєстру боржників.

Внаслідок передачі права вимоги за цим договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошових вимог Клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.1.2 договору).

Відповідно до п.6.2.2 договору, права вимоги переходять до Фактора з моменту у набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток №3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно п.6.3. договору факторингу, з моменту переходу до Фактора права вимоги, відповідно до умов п.6.2.2. цього договору, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Клієнта за цими кредитними договорами.

Відповідно до п.7.1. договору факторингу Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом купівлі у нього права вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги. Фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 10 200 233,00 грн без ПДВ за плату.

28.03.2024 АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ "Цикл Фінанс" підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024.

Платіжною інструкцією № 6041 від 28.03.2024 підтверджено сплату ТОВ "Цикл Фінанс" на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» ціни прав грошової вимоги за договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 в сумі 10 200 233,00 гривень без ПДВ.

Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Цикл Фінанс" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №9565 від 29.12.2021 на загальну 21 265,64 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що кредитний договір №9565 від 29 грудня 2021 року, був укладений між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою особистим підписом, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідачки.

Також, дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення на користь ТОВ "Цикл Фінанс" права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №9565 від 29 грудня 2021.

Вирішуючи питання розміру заборгованості за кредитним договором №9565, суд зазначає наступне.

Щодо стягнення комісії в сумі 3 584,25 грн.

У відповідності до умов укладеного кредитного договору, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 29.12.2021 по 28.04.2022 - 3% від суми кредиту, з 29.04.2022 по 28.07.2022 - 2% від суми кредиту, з 29.07.2022 по 28.10.2022 1,25% від суми кредиту, з 29.10.2022 по 29.12.2022 - 0,5% від суми кредиту

Згідно розрахунку, залишок непогашеної суми комісії, розрахованої по 27.03.2024, станом на 27.03.2024 становить 3 584,25 грн.

Зі змісту досліджених кредитного договору (розділ 4) та розрахунку заборгованості за комісіями встановлено, що комісійні платежі складаються з суми наданих послуг за обслуговування кредитної заборгованості і такі платежі мали здійснюватися відповідачкою систематично кожного місяця з 29.12.2021 по 29.12.2022.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Зважаючи на зазначене вище, умови кредитного договору №9565 від 29.12.2021, укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 в частині стягнення комісійних платежів за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища, відтак у стягненні комісії в сумі 3 584,25 грн слід відмовити.

При цьому, судом встановлено, що згідно розрахунку суми несплачених комісій за користування кредитними коштами, ОСОБА_1 сплачено такої комісії на загальну суму 531,00 грн.

Згідно розрахунку суми несплаченої частки кредиту, ОСОБА_1 має заборгованість по тілу кредиту в сумі 17 654,00 грн, яке нараховано в межах строку дії договору по 29.12.2022.

Разом з тим, оскільки комісія в сумі 531,00 грн неправомірно стягнута з відповідачки, відтак така підлягає зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а отже остаточна заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту складає 17 123,00 грн (17 654,00 грн 531,00 грн).

Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за кредитним договором №9565 від 29 грудня 2021 року кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору до відступлення прав вимоги, тому суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, що становить 17 150,38 грн, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 953,63 грн (17 150,38 грн/21 265,63 грн*2 422,40 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до позовної заяви додано договір №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, додаткова угода №9565 до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 від 03.06.2025, акт №9565 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.06.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 03.06.2025, копію ордера на надання правничої допомоги ТОВ «Цикл Фінанс» на ім`я адвоката Кеню Д.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Кеню Д.В.

Відповідно до п.4.1. вказаного договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження) згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9 даного договору.

Згідно до п.4.4. договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В актів вказує обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість.

Відповідно до п.4.9 договору, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6 000,00 гривень.

Згідно з актом №9565 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.06.2025 та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 03.06.2025, надано такі правові (юридичні) послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» - 1 500,00 грн (1,5 години); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 3 000,00 грн (3 години); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 500,00 грн (1 година). Разом 5 000,00 грн.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за договором №9565 від 29.12.2021 в розмірі 17 150,38 грн (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят гривень тридцять вісім копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 1 953,63 грн (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят три гривні шістдесят три копійки) судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн (три тисячі п`ятсот гривень).

В задоволенні решти вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 березня 2026 року.

Суддя М. В. Петровська