Провадження № 2/554/966/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р. м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі :головуючого судді Шевської О.І., з участю секретаря судових засідань Рябченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні.

Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті батьків у 2004 та 2009 роках та чоловіка позивача у 2013 році, проживаючи за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , позивач залишилася одна з трьома неповнолітніми дітьми 2010, 2012 та 2013 років народження.

З дитинства позивач має вади здоров`я, що перешкоджають працювати та вести повноцінне життя, однак за встановленням інвалідності не зверталася.

Єдиним власним джерелом доходів є лише пенсія по втраті годувальника, розмір якої станом на дату звернення до суду із даним позовом становить 3541,50 грн.

Виховувати самостійно трьох неповнолітніх дітей для позивача досить складно.

Позивач вказує, що ОСОБА_3 був прекрасним братом та відповідальною людиною. Власних дітей не мав.

Після смерті чоловіка у 2013 році, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, позивач потребувала сторонньої фінансової допомоги. Основним і постійним джерелом допомоги став рідний брат позивача- ОСОБА_3 , який проживає по сусідству в смт. Чорнухи. Його заробітна плата була основним та постійним засобом для існування родини.

Позивач та її діти перебували на утриманні ОСОБА_3 , отримували регулярну фізичну та матеріальну допомогу.

Після вступу до лав ЗСУ ОСОБА_3 продовжував допомагати фінансово, регулярно надсилав кошти. Ця допомога була основним та постійним джерелом, що забезпечувало належні умови для позивача та трьох дітей.

Фактично ОСОБА_3 за життя, останні 12 років утримував позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, беручи участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в районі н.п. Терни Краматорського району Донецької області загинув.

Похованням брата займалася позивач.

Після смерті брата позивач не отримує сторонньої допомоги.

З іншим братом ОСОБА_2 позивач не має теплих стосунків, допомоги позивачу він не надає ні фінансової, ні фізичної.

Встановлення факту повного перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 необхідно позивачу для оформлення та отримання державної виплати після смерті військовослужбовця. Відсутність підтвердження вищевказаного факту перешкоджає оформленню статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та призначення передбачених законом пільг та виплат.

Молодший брат ОСОБА_2 також претендує на отримання пільг та виплат у зв`язку із загибеллю близької особи. Проте загиблий надав допомогу лише позивачу, вона перебувала на повному його утриманні.

Прохала встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на повному матеріальному утриманні рідним братом військовослужбовцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави Шевської О.І. від 13.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні, - залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків . Недоліки усунені.

Ухвалою судді від 10.11.2025 прийнято та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні та призначено у справі підготовче судове засідання.

19.11.2025 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи, у яких вказують на те, що позивачем у своїй заяві не зазначено про наявність укладеного шлюбу, наявності власних дітей, тобто власної сім`ї. Щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Факт спільного проживання у будь-який довільний період часу, а необхідно, щоб таке спільне проживання однією сім`єю відбувалось безперервно і саме не менше 5 років до часу смерті іншої особи. Таких доказів позивачем суду не надано.

Прохали відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні.

06.01.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких

вказують на те, що після смерті батьків у 2004 та 2009 роках та чоловіка позивача у 2013 році, проживаючи за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , позивач залишилася одна з трьома неповнолітніми дітьми 2010, 2012 та 2013 років народження. З дитинства ОСОБА_1 має вади здоров`я, що заважають працювати та вести повноцінне життя, однак за встановленням групи інвалідності не зверталася. Єдиним власним джерелом її доходів є лише пенсія по втраті годувальника, розмір якої станом на зараз становить 3541,50 грн. Після смерті чоловіка у 2013 році, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_1 потребувала сторонньої фінансової допомоги, допомоги у веденні домашнього господарства, у витратах на утримання житла, його ремонт та обслуговування. Основним і постійним джерелом допомоги та повного утримання став лише її рідний брат ОСОБА_3 , який проживаючи у сусідньому будинку в смт. Чорнухи, забезпечував ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей, надаючи постійну фінансову допомогу, допомогу по господарству, ремонту та обслуговуванню житлового будинку. Крім того, ОСОБА_3 працював неофіційно на місцевому хлібзаводі. Його заробітна плата була основним та постійним засобом для існування ОСОБА_1 . У відповідності до положень статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_1 та троє її неповнолітніх дітей перебували на утриманні ОСОБА_3 , отримували регулярну фізичну (допомога по господарству) та матеріальну допомогу, яка використовувалася для купівлі продуктів харчування, одягу, взуття, канцелярського приладдя для дітей та для купівлі матеріалів для поточного ремонту помешкання, яку надавав ОСОБА_3 самостійно та добровільно.

Вказують на те, що у позивача наявні підстави для встановлення такого факту в судовому порядку, з метою забезпечення юридичної визначеності, як складової принципу верховенства права, оскільки відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого брата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі населеного пункту Терни Краматорського району Донецької області під час виконання бойових завдань пов`язаних із захистом Батьківщини.

Ухвалою судді від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні та призначено справу до судового розгляду по суті .

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі. У задоволенні позовних вимог прохали відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Їхніми батьками вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться у матеріалах справи.

Батьки позивача померли.

ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Чорнохунської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області 11 червня 2004 року, актовий запис № 25.

ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Чорнохунської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області 01 вересня 2009 року, актовий запис № 27.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивача- ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області 12 липня 2013 року, актовий запис № 26.

Після смерті батьків у 2004 та 2009 роках та чоловіка позивача у 2013 році, проживаючи за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , позивач залишилася одна з трьома неповнолітніми дітьми 2010, 2012 та 2013 років народження.

З дитинства позивач має вади здоров`я, що перешкоджають працювати та вести повноцінне життя, однак за встановленням інвалідності не зверталася.

Єдиним власним джерелом доходів позивача є її пенсія розмір якої становить 3541,50 грн.

Виховувати самостійно трьох неповнолітніх дітей для позивача було досить складно.

Після смерті чоловіка у 2013 році, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, позивач потребувала сторонньої фінансової допомоги. Основним і постійним джерелом допомоги став рідний брат позивача- ОСОБА_3 , який проживає по сусідству в смт. Чорнухи. Його заробітна плата була основним та постійним засобом для існування родини.

Позивач та її діти перебували на утриманні ОСОБА_3 , отримували регулярну фізичну та матеріальну допомогу.

Після вступу до лав ЗСУ ОСОБА_3 продовжував допомагати фінансово, регулярно надсилав кошти. Ця допомога була основним та постійним джерелом, що забезпечувало належні умови для позивача та трьох дітей.

Фактично ОСОБА_3 за життя, останні 12 років утримував позивача.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 позивач опинилася у скрутному матеріальному становищі, оскільки залишилась без фінансової підтримки , яку надав їй загиблий брат, та яка була основним джерелом для покриття позивачем всіх необхідних потреб.

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту повного перебування її на утриманні ОСОБА_3 , з метою подальшого оформлення та отримання державної виплати після смерті військовослужбовця.

У позасудовому порядку позивач позбавлена можливості отримати такі виплати, оскільки відсутні докази, які б підтверджував перебування позивача на повному утриманні померлого.

Частиною першою статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно з частиною третьою статі 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" непрацездатними членами сім`ї вважаються:а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

З наведених положень законодавства України випливає, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" мають, зокрема, діти загиблої особи, батьки загиблої особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі, жінка, з якою загибла особа проживала однією сім`єю, але вони не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, а також утриманці загиблої особи, але за умови, що вони є непрацездатними членами сім`ї такої особи (перелік осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї, наведено у частині третьою статі 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Як вбачається із матеріалів справи після смерті чоловіка у 2013 році, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, позивач потребувала сторонньої фінансової допомоги. Основним і постійним джерелом допомоги став її рідний брат позивача- ОСОБА_3 , який проживав по сусідству в смт. Чорнухи. Його заробітна плата була основним та постійним засобом для існування родини.

Позивач та її діти перебували на утриманні ОСОБА_3 , отримували регулярну фізичну та матеріальну допомогу.

Після вступу до лав ЗСУ ОСОБА_3 продовжував допомагати фінансово, регулярно надсилав кошти. Ця допомога була основним та постійним джерелом, що забезпечувало належні умови для позивача та трьох дітей.

Фактично ОСОБА_3 за життя, останні 12 років утримував позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, беручи участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в районі н.п. Терни Краматорського району Донецької області загинув.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 11 березня 2024 року Виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради, актовий запис № 40 та довідкою за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_7 від 29 лютого 2024 року № 13/363.

Похованням брата займалася позивач, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради Полтавської області 25.04.2024 р. № 793.

Після смерті брата позивач не отримує сторонньої допомоги.

З іншим братом ОСОБА_2 позивач не має теплих стосунків, допомоги позивачу він не надає ні фінансової, ні фізичної.

Після смерті ОСОБА_3 позивач втратили джерело засобів до існування,

Встановлення факту повного перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 необхідно позивачу для оформлення та отримання пенсії. Відсутність підтвердження вищевказаного факту перешкоджає оформленню статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та призначення передбачених законом пільг та виплат.

Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Позивач є непрацездатною особою, єдиним її джерелом доходу є пенсія.

Згідно з вимогами ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Водночас, суд зазначає, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Допомога, яку надав ОСОБА_3 позивачці мала постійний характер, надавалася систематично більше 10 років поспіль.

У спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Такі висновки викладені Верховним Судом у його постанові від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

Так, звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилалася на те, що у неї з померлим були родинні відносини, останній допомагав їй, підтримував її в тому числі і матеріально.

Позивач знаходилась на повному утриманні ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що позивачем належними, достатніми та допустимими доказами підтверджено родинні відносини з померлим та те, що останній надав їй фінансову допомогу, така допомога була постійною і, при цьому, основним джерелом засобів її існування були кошти надані їй ОСОБА_3 .

Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе та необхідне позовні вимоги задовольнити та встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на повному матеріальному утриманні рідним братом військовослужбовцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки позовні вимоги підлягають до повного задоволення, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76, 89, 141, 200, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перебування на повному утриманні,-задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на повному матеріальному утриманні рідним братом військовослужбовцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_7 , адреса- АДРЕСА_2 ,

третя особа- ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ- НОМЕР_8 , адреса- АДРЕСА_3 .

Суддя О.І.Шевська