Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/415/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді- Юрченка С.О.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

представника позивача - (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника відповідача - ОСОБА_2 (не з`явилась),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ".

Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 01.02.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір № 3428706 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 20000,00 грн, на 359 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки - 1,99% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи наявність фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 3428706 від 01.02.2023. Останній платіж відповідач здійснив 29.08.2025 року в сумі 4584 грн. Здійснюючи платежі, відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив прийняття умов укладеного кредитного договору, який створив для нього цивільні права та обов`язки (частину з яких позичальник виконав). 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу № 26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором № 3428706. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 115300,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором № 3428706 від 01.02.2023 у розмірі 115300,00 грн, понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, 30.10.2025 надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду не заперечував, позовні вимоги підтримував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. 17 грудня 2025 року від представника відповідача Зачепіло З.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» у повному обсязі. Вказала, що 11.06.2025 ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ФК ПРОФІТ» гарантійний лист № 11/06-2 щодо оплати заборгованості за договором № 3428706 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на пільгових умовах (реструктуризація на 6 місяців), а саме, при сплаті загальної суми 22000 грн до 20.11.2025, компанія гарантувала анулювання залишку заборгованості у повному обсязі. Однак на підтвердження сплати вказаної суми заборгованості представником відповідача було надано квитанції лише на загальну суму 12835 грн. При цьому, представник відповідача зазначила, що умови гарантійного листа ОСОБА_1 було виконано у повному обсязі, а тому у відповідача відсутня заборгованість за договором № 3428706 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Обставини справи, встановлені судом.

01.02.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3428706 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у розмірі 20000,00 гривень строком на 360 днів. Періодичність сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані Товариству з метою отримання кредиту (2.1 договору).

Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1.99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4, 1.4.1 Договору).

Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С004 01.02.2023.

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, узгоджений сторонами графік платежів була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с.13).

Згідно інформації №70 від 28.02.2024 ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» повідомило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про успішне перерахування 01.02.2023 01:33:03 на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 20000 гривень (а.с.18).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 3428706 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.02.2023, складеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповідачу нарахована заборгованість станом на 26.10.2023 у розмірі 115300 грн., з яких: тіло кредита - 20000 грн, нараховані відсотки - 95300 грн; пеня/штрафні санкції - 0,00 грн (а.с.16-17).

26.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» укладено договір факторингу № 26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором (а.с.19-20).

09.09.2025 між ТОВ «ФК ПРОФІТ» (клієнт) та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» (фактор) укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування за відступлення прав вимог у порядку та у строки, встановлені цим договором (а.с.21-24).

Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.202, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3428706 становить 115300 грн.

Норми права, застосовані судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно вимог ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно наданих представником відповідача Зачепіло З.Я. платіжної інструкції № 8АОР-1АКХ-4Р5У-В6В1 від 14.06.2025 та квитанцій № від 29.08.2028, № від 30.09.2025, ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості кошти в сумі 12835,00 грн (а.с.63,64,65).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 102465,00 грн (115300 грн - 12835 грн).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволено на 88,87% (102465/115300 х 100).

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2152,78 грн (2422,40 грн х 88,87%).

Разом з тим, позивач поніс витрати на правничу допомогу.

Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на професійну правничу допомогу 20000,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Бацюк О.М. на підставі договору про надання правничої допомоги № 25 від 17.10.2025 (а.с.32-33).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 25 від 17.10.2025, укладений між адвокатом Бацюк О.М. та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ»; додаток № 2 до договору про надання правничої допомоги № 25 від 17.10.2025 - заявку про надання правової допомоги № 7 від 23.10.2025, додаток № 3 до договору про надання правничої допомоги № 25 від 17.10.2025 - витяг акту № 7 про надання юридичної допомоги від 24.10.2025, прайс лист, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 691 від 12.03.2012.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 88,87%, то на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 17774,00 грн. витрат на правничу допомогу (20000,00 грн х 88,87%)

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 6, 203, 205, 207, 215, 512, 513, 516, 525, 526, 626 - 628, 638, 1048, 1054, 1077, 1078 ЦК України, та ст.ст. 2, 4, 12, 76, 78 - 81, 82, 141, 247, 265, 273, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ КОЛЕКТ" (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 11, оф. 1) заборгованість за кредитним договором № 3428706 від 01.02.2023 у розмірі 102465 (сто дві тисячі чотириста шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок; а також кошти на відшкодування судових витрат: судовий збір - 2152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 78 копійок, витрати на правничу допомогу - 17774 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Юрченко