Справа № 481/67/26
Провадж.№ 2/481/224/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Мохир Ярослава Вікторовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року представником позивача ТОВ «Споживчий центр» Мохир Я.В. сформовано в системі "Електронний суд" позовну заяву та подано до суду позов до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024 у розмірі 9900,00 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 12.03.2024 року укладено кредитний договір №12.03.2024-010000768. Згідно умов договору сума кредиту, яку отримала відповідачка складає 5000,00 грн., строком на 42 днів, дата повернення кредиту 08.04.2024, процентна ставка «Економ» 2% в день, процентна ставка «Стандарт» 2,5% в день. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 9900,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн., по процентам в розмірі 4900,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою судді від 04 лютого 2026 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи з повідомленням.

Відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст. 178 ЦПК України), а також в п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст.180 ЦПК України).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у справі не надходили.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. Зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024 року у сумі 9900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024 року позивачем подано до суду:

- пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта); заявка кредитного договору №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024 року та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) кредитного договору №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024;

- пропозиція про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024 року (оферта) - звернення позичальника від 12.03.2024 року та відповідь кредитора про прийняття пропозиції (Акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024;

- квитанція АТ КБ "ПриватБанк" на підтвердження перерахунку коштів за договором №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024 року за допомогою системи LiqPay;

- Договір №4507 про надання послуг в системі LiqPay між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Споживчий центр" від 01.11.2020 року;

- розрахунок заборгованості ТОВ "Споживчий центр" договором №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024 року, згідно якого за відповідачем станом на 06.01.2026 року рахується заборгованість в сумі 9900,00 грн.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази на підтвердження укладання спірного кредитного договору, а також відсутні докази перерахування кредитних коштів позичальнику за спірним кредитним договором.

Надані позивачем документи стосуються інших договірних правовідносин, а саме за договором №27.02.2024-100003152 від 27.02.2024, вони не підтверджують обставин справи та є не належними доказами, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування.

Розрахунок заборгованості, який додано до позову, є відображенням односторонніх арифметичних обчислень позивача, не є первинним бухгалтерським документом та не може бути підставою для встановлення певних фактів та обставин, що мають значення для справи.

Наведене унеможливлює перевірку обґрунтованості позовних вимог на предмет їх достовірності, а відтак і не дозволяє встановити суду чи дійсно між позивачем та відповідачем було укладено спірний кредитний договір №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024, дослідити його зміст, умови надання та повернення кредитних коштів, нарахування процентів та їх розмір.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Згідно зі ст. 207, 1054 ЦК України, договір має бути укладений у письмовій формі. Відсутність оригіналу або належної копії кредитного договору унеможливлює доведення факту виникнення зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором №12.03.2024-010000768 від 12.03.2024 року будь-яких коштів.

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

Оскільки в задоволені позову відмовлено, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 95, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА