Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.02.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 09.01.2026 звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві вказано, що 28.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферти) № 28.04.2025-100000259. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 8000,00 грн. строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 14.09.2025. Договором передбачений порядок та розмір нарахування відсотків за користування кредитом, розмір комісії, пов`язаної із наданням кредиту та розмір неустойки.

Позивач зазначає, що під час ідентифікації позичальника ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

У позовній заяві вказано, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 14064,95 грн., що складається: з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5920,55 грн., процентів у розмірі 4144,40 грн., неустойки у розмірі 4000,00 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 28.04.2025-100000259 від 28.04.2025 у розмірі 14064,95 грн. та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 12.01.2026 було відкрито провадження у даній справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 28.04.2025 був укладений кредитний договір № 28.04.2025-100000259, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). За умовами цього договору відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн., які були перераховані на рахунок позичальника. Строк, на який надано кредит 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 14.09.2025. Договором передбачений порядок нарахування відсотків. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту погоджена сторонами в розмірі 20% від суми кредиту та дорівнює 1600 грн. 00 коп., нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Неустойка в сумі 80 грн. 00 коп. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 14-20, 22-28).

Судом встановлено, що 08.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір до кредитного договору № 28.04.2025-100000259, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). За умовами додаткового договору сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника змінити строк, на який надано кредит 154 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 28.09.2025 (а.с. 20-21).

З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.04.2025-100000259 від 28.04.2025, який наданий позивачем вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 14064,95 грн., яка, на думку позивача, складається з: 5920,55 грн. основний борг, 4144,40 грн. відсотки, 4000,00 грн. - неустойка (а.с. 13).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.

У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України).

Суд приймає до уваги довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 28.04.2025-100000259 від 28.04.2025, оскільки вона узгоджуються з наявними матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Відповідач не виконує умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому у є підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості, яка складається з: 5920,55 грн. основний борг, 4144,40 грн. відсотки.

Щодо стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 4000,00 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладений в період дії воєнного стану 28.04.2025, розрахунок неустойки в розмірі 4000,00 грн. здійснено, як вказав у позовній заяві позивач, станом на час пред`явлення позову до суду (09.01.2026). Враховуючи, що пеня за кредитним договором нарахована в період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, тому вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача неустойки не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково в загальній сумі 10064,95 грн., тобто 71,56%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1905,21 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 549, 610, 611, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 28.04.2025-10000059 від 28.04.2025 у розмірі 10064 (десять тисяч шістдесят чотири) гривні 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1905 (одна тисяча дев`ятсот п`ять) гривень 21 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя