САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/228/26
Провадження №2/726/216/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.03.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТзОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 18.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 року було укладено кредитний договір № 18.04.2025-100000087.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень строком на 168 днів, до 02.10.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Позивач вказує, що відповідачем умови договору виконувались не належним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 9090,00 гривень.

У зв`язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 9090,00 гривень.

Представник позивача подав до суду клопотання з проханням справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Споживчий центр» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим заповнив заявку кредитного договору, ознайомився з його умовами.

Встановлено, що договір укладено в електронній формі, а його укладення підтверджується копією віртуальної форми послідовності дій клієнта, де відображено запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту, підписання договору кредиту, тощо.

Згідно з умовами укладено між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору № 18.04.2025-100000087від 18.04.2025 року, останній отримав кредит у розмірі 0000 гривень строком на 168 днів, тобто до 02.10.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % в день за користування кредитом. Крім того, відповідач зобов`язався сплатити комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 150,00 гривень. Крім того, згідно з умовами договору, у випадку неналежного виконання договору, нараховується неустойка у розмірі 45,00 гривень за кожен день невиконаного зобов`язання.

З розрахунку видно, що дійсно, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом на 19.01.2026 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 9090,00 гривень, з яких:

- 3000,00 гривень (прострочене тіло кредиту);

- 3990,00 гривень відсотки;

- 450,00 гривень комісія;

- 1500,00 гривень неустойка.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином встановлено, що відповідачем не виконано належним чином зобовязання за договором кредиту. На підставі наведеного, враховуючи необхідність неналежного виконання відповідачем умов договору, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та комісії.

Що стосується стягнення неустойки, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Судом встановлено, що на момент виникнення прострочення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором на території України діяв правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України та затверджений відповідним законом України. Отже, на спірні правовідносини поширюються спеціальні норми законодавства, які прямо передбачають обмеження відповідальності боржника у вигляді заборони нарахування та стягнення неустойки.

При цьому суд виходить із того, що зазначені норми мають імперативний характер і не можуть бути змінені за домовленістю сторін, а їх застосування не залежить від причин невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником. Сам по собі факт наявності прострочення не створює для кредитора права на стягнення неустойки у період дії встановлених законодавством обмежень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення неустойки (штрафу, пені), нарахованої за період дії воєнного стану, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 551, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280-282, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 7590,00 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2662,40,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук