Справа № 461/1942/26
Провадження № 2/461/1994/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.03.2026 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., отримавши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Винниченко Михайло Петрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Винниченко Михайло Петрович звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, в якій просить:

1) відстрочити сплату судового збору для Позивача до ухвалення судового рішення по даній справі враховуючи її матеріальний стан та відкрити провадження у даній справі. Звільнити позивача як військовослужбовця учасника бойових дій (УБД) від обов`язку сплати судового збору.

2) визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН код НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 (1947 р.н.), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно у складі частину квартири за адресою ( АДРЕСА_1

3) витребувати у ОСОБА_4 приватний нотаріус ЛМНО копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (1947 р.н.), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4) витребувати у Львівській міській раді, Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради, Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки копію (дублікат) свідоцтва про право власності (підтвердження приватизації) на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 та витяги про підтвердження державної реєстрації.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що таку слід залишити без руху, виходячи із наступного.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви позивачем не був сплачений судовий збір з посиланням на ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1331,20 грн.

Таким чином, за одну позовну вимогу майнового характеру, про визнання права власності на спадкове майно за адресою: АДРЕСА_2 , позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 1331,20 грн.

Разом з тим, документів, що підтверджують сплату судового збору у вказаній сумі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивач не надав.

Клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, оскільки у нього важке матеріальне становище, суд вважає таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу наведеної норми вбачається, що вирішення питання про звільнення, зменшення, відстровчення або розстровчення сплати судового збору є правом суду та здійснюється з урахуванням майнового стану особи за наявності належних доказів на його підтвердження.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Проте, Європейський суд з прав людини вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

Конституційний Суд України у рішенні "У справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв`язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права"" № 12-рп/2013 від 28.11.2013 року, вказав - гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Таким чином, "право на суд" не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення помірного судового збору. Вимога про помірність судового збору означає, перш за все, те, що майнове становище не має бути перепоною доступу до суду, у випадках, коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, закон має встановлювати можливості щодо скорочення або скасування судових витрат.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд приходить до наступного, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, де вказано, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом з приводу визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування її державної реєстрації, тобто з позовними вимогами, які не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій, не стосуються будь-яким іншим чином соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір підлягає сплаті, відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного в ухвалі від 11.09.2024 року у справі № 567/79/23 , провадження №14-93 цс24

Суд наголошує, що звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, підтвердженим належними доказами.

Враховуючи те, що в межах даного спору позивачем не надано достатніх та повних доказів наявності підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає правових підстав для задоволення поданого клопотання про відстрочення, звільнення позивача від сплати судового збору, що, як наслідок, слугує недоліком позовної заяви.

Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмови у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за подання позовної заяви.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Винниченко Михайло Петрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання права власності на спадкове майно, подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, суд вважає за потрібним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу час для усунення указаних недоліків.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України,ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення та звільнення від сплати судового збору до ухвалення судового рішення - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Винниченко Михайло Петрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надати документ (квитанцію), який підтверджує сплату судового збору у розмірі 1331,20 грн.

Роз`яснити позивачу, що в Галицькому районному суді м. Львова діють наступні реквізити для оплати судового збору: Отримувач ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) UA0013952; Код банку отримувача (МФО) - 899998; Код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу -*;101.

У випадку невиконання даної ухвали про залишення заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя В.Є. Радченко