Справа № 685/1214/25
Провадження № 2/685/196/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку скороченого провадження без виклику осіб (учасників) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2025 року від представника ТОВ «Споживчий центр» Мохира Я.В. надійшов позов, в якому зазначено, що 25 червня 2025 року між позикодавцем ТОВ «Споживчий центр», позивачем по справі, та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25.06.2025-100002470.

Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 39650 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 13000 грн., заборгованості процентах в сумі 18200 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в сумі 1950 грн. та неустойки в сумі 6500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту.

Відповідачеві позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження відповідачу, направлене судом за цією ж адресою, було повернено суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відзиву від відповідача не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

25 червня 2025 року між кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25.06.2025-100002470 (кредитної лінії).

Згідно пунктів 2.1 та 2.2 пропозиції про укладення кредитного договору передбачено, що електронний кредитний договір укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Позичальником 25 червня 2025 року було сформовано заявку до кредитного договору, за якою він, як позичальник, був ідентифікований згідно паспорту, з вказівкою своєї адреси та РНОКПП, а також зазначенням реквізитів належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів даним і наступними договорами 5168-74XX-XXXX-5849. В цей же день ТОВ «Споживчий центр» була складена відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 25.06.2025-100002470 (кредитної лінії), яка була підписана позичальником шляхом введення коду «Е154» з смс-повідомлення, яке було відправлене на його фінансовий номер .

З наданих доказів вбачається, що сторонами було дотримано в повній мірі процедуру укладення договору в електронній формі, тому факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» та позичальником ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 13000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну карту позичальника НОМЕР_1 , зазначеній в кредитному договорі (акцепті пропозиції), що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23 грудня 2025 року № 1-2312, оператора послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків (сервіс онлайн платежів іРау), призначенням платежу вказано «Видача за договором кредиту № 25.06.2025-100002470».

Строк кредиту, згідно пунктів 3, 4 кредитного договору, становить 140 днів з дати його надання, датою повернення є 11 листопада 2025 року. Проценти за користування кредитом, відповідно до пунктів 5 7 договору, становлять 1,0 % за один день користування кредитом, денна процентна ставка становить 0,82 %.

Відповідно до графіку платежів, визначеному у п. 12 договору, позичальник зобов`язаний був кожні 14 днів у конкретно визначені дати вносити на погашення кредиту платежі по 2800,18 грн., кожен з яких складався з конкретно визначеної суми на повернення тіла кредиту, на погашення процентів та на погашення комісії з надання кредиту.

Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 становить 13000 грн. по основному боргу, 18200 грн. по процентах за період з 25 червня по 11 липня 2025 року, 1950 грн. комісії за надання кредиту та 6500 грн. неустойки.

Матеріали справи не містять відомостей про внесення відповідачем коштів на виконання умов договору, сам відповідач також не надав доказів сплати заборгованості, тому тіло кредиту підлягає стягненню в повному обсязі.

Проценти нараховані відповідно до умов договору, тому також підлягають стягненню в повному обсязі.

Пунктом 8 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний також сплатити комісію, пов`язану з наданням кредиту, в розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 1950 грн., яка повинна була бути сплачена у перших двох платежах згідно графіком, домовленість щодо нарахування якої відповідає вимогам законодавства щодо захисту прав споживачів, тому підлягає сплаті.

Позивачем заявлена вимога стягнення з відповідача неустойки в сумі 6500 грн., проте ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд відхиляє доводи позивача на відсутність заборони на нарахування неустойки за невиконання зобов`язань за договорами споживчого кредитування, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким з 24 січня 2024 року дозволено нарахування неустойки.

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Доводи позивача зазначених висновків не спростовують, а лише зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, тому підлягають відхиленню.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 86,61 %.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () заборгованість за кредитним договором № 25.06.2025-100002470 (кредитної лінії) від 25 червня 2025 року в сумі 33150,00 грн. (Тридцять три тисячі сто п`ятдесят гривень 00 коп.), яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 13000,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 18200,00 грн. та заборгованості з комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в сумі 1950,00 грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в задоволення решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2025,29 грн. (Дві тисячі двадцять п`ять гривень 29 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 березня 2026 року.

Суддя Самойлович А.П.