РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 а про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

30.12.2025 позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 09.09.2013 у розмірі 32391,04 грн.

Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі яких відповідачу були надані кредитні кошти в межах встановленого на карту кредитного ліміту.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту, яка станом на 15.12.2025 становить 32391,04 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Відповідно до ухвали суду від 19.01.2026 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

04.02.2026 ОСОБА_1 направив відзив на позов (а.с. 119-120), в якому не заперечував факт укладення кредитного договору та користування кредитними коштами. Разом з тим, заперечував щодо розміру заборгованості, заявленої до стягнення. Відповідач вказав, що частково сплачував грошові кошти для повернення кредиту, проте позивач продовжував нараховувати проценти та штрафні санкції. ОСОБА_1 вважає, що розмір відсотків та штрафних санкцій є завищеним і надмірним. Просить врахувати здійснені ним платежі, а також зменшити або скасувати штрафні санкції та відсотки.

18.02.2026 представник позивача Кіріченко В.І. направила відповідь на відзив (а.с.136-137), в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі с т. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 09.09.2013 ОСОБА_1 згідно зі ст. 634 ЦК України підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка (а. с. 27-57,75).

Відповідач особисто підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ознайомився і погодився з умовами кредитування (а. с. 75).

Отже, між сторонами в належній формі на підставі ст. 634, 638, 1054 ЦК України шляхом приєднання був укладений кредитний договір.

На виконання укладеного між сторонами кредитного договору ОСОБА_1 неодноразово були видані кредитні картки, востаннє, кредитна картка «Універсальна GOLD» № НОМЕР_1 з терміном дії до 11/24 (а. с. 76).

Зі змісту довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що відповідачу були доступні кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, максимальний розмір кредитного ліміту 13.11.2023 був збільшений до 140000,00 грн, 13.12.2024 кредитний ліміт зменшений до 58050,00 грн, станом на 10.02.2025 становив 0,00 грн (а.с. 77).

Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_1 регулярно використовував кредитні кошти, повністю використав кредитний ліміт (а.с. 78-95).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, відповідачу був відкритий кредитний рахунок, надана можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 не заперечував факт укладення кредитного договору, його умов та отримання кредитних коштів.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 09.09.2013 та виписку по рахунку, зі змісту яких вбачається, що станом на 15.12.2025 утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32391,04 (а.с. 78-103), який суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивачем не враховані здійснені ним проплати, на підтвердження яких він надав квитанції (а.с. 121-135). Зі змісту виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що всі платежі, на підтвердження яких відповідач надав квитанції, були враховані позивачем, відображені у виписці та у розрахунку.

Крім того, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 на неправомірне нарахування штрафних санкцій та процентів, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту, вимогу про стягнення штрафних санкцій та процентів позивач не заявляв.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов кредитного договору, що призвело до порушення майнових прав позивача, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 32391,04 грн.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263-268, 274, 277, 278, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором від 09.09.2013, яка утворилась станом на 15.12.2025, в розмірі 32391,04 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька