Справа № 346/6218/24
Провадження № 2-о/346/21/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого - судді Яремин М.П.

присяжних Назарик В.Р., Наливайчук Л.М.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

заявника ОСОБА_1

особи, щодо якої вирішується

питання про визнання її недієздатною ОСОБА_2

адвоката особи, щодо якої вирішується

питання про визнання її недієздатною ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

заявник посилається на те, що він є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У нього спостерігається значне погіршення пам`яті, нестійкість при ходьбі, розгубленість, порушення сну, постійні скарги на головні болі, неможливість самостійного забезпечення нормального життя та самообслуговування. Згідно з висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, а згідно з висновком обласної психоневрологічної лікарні йому встановлено діагноз: помірна розумова відсталість, олігофренія. Тому заявник, який фактично здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , просить визнати останнього недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника його опікуном.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та вказав, що він проживає разом з братом ОСОБА_2 , який хворіє з дитинства, а також з їхнью матір`ю ОСОБА_4 , 1949 року народження, в одному будинку. У них також є рідна сестра ОСОБА_5 , 1985 року народження, яка проживає в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. Вони з ОСОБА_2 є рідними братами по матері, а батьки в різні, які померли. До цього часу догляд за ОСОБА_2 , здійснювала мати, але через вік не може ним займатись, тому заявник вважає, що обов`язок по догляду за ним перейшов до нього як до його брата. Заявник офіційно працевлаштований, займається перевезеннями пасажирів та є приватним підприємцем та у випадку задоволення вказаної заяви зможе відмовитися від перевезень.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не бажав висловитись.

Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, ОСОБА_3 не заперечила щодо визнання ОСОБА_2 недієздатним, враховуючи встановлений йому діагноз, та призначення його опікуном заявника.

Представник заінтересованої особи - Нижньовербізької сільської ради в судове засідання не з`явився. 13.01.2025 року ОСОБА_6 через систему Електронний суд подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника вказаної ради та прийняти рішення на підставі наявних доказів (а.с. 42 ).

Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 19.03.2026 року з дня закінчення розгляду справи 11.03.2026 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , його батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , актовий запис № 18 від 13.10.1974 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.10.1974 року ( а.с. 8 ).

Відповідно до даних копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, актовий запис № 1 від 10.01.1979 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_9 » (а. с.9).

Згідно з даними копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 26.03.1979 року, ОСОБА_10 26.03.1979 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , актовий запис № 6 від 08.05.1979 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 08.05.1979 року ( а.с. 7 ).

Згідно з копією довідки від 04.04.1990 року серії ВТЭ №078124 ОСОБА_2 , 1974 року народження, є особою з інвалідності ІІ групи з дитинства, довічно (а.с. 12).

Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста обласної психоневрологічної лікарні №3 Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 3774 від 18.09.2013 року ОСОБА_2 встановлено діагноз помірна розумова відсталість, олігофренічний дефект (а.с. 13 ).

Згідно з даними копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 22/2, виданого 16.01.2024 року структурним підрозділом Поліклініка КНП Коломийська ЦРЛ , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу з 04.04.1990 року, та проживає разом з ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , має обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження самообслуговування та здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, а також потребує постійного стороннього догляду (а.с. 11).

У відповідності до копії акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 03.09.2024 року, складеного за заявою ОСОБА_1 , останній здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 (а.с. 16).

Даними висновку судово-психіатричного експерта № 437/2025 від 02.12.2025 року стверджується, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 71; ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.86-89).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради № 91/2024 від 14.06.2024 року та подання (висновку) органу опіки та піклування цим органом опіки та піклування рекомендовано призначити заявника ОСОБА_1 опікуном його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14-15). У висновку також зазначено, що ОСОБА_2 визнаний довічно особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства; ОСОБА_1 є здоровим, на Д обліку не числиться; вони проживають за однією адресою в АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст.42 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

У частинах другій-четвертій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20 та від 24.07.2024 року в справі №727/597/24, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88.

У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20, від 26.01.2024 року в справі №742/887/23, від 28.02.2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

До матеріалів справи долучено рішення виконавчого комітету та висновок (подання) органу опіки та піклування Нижньовербізької сільської ради, якими рекомендовано призначити заявника опікуном брата ОСОБА_2 .

Проте, ні подання, ні зазначене рішення органу опіки та піклування не містять належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази, щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. Водночас, відповідного обґрунтування доцільності призначення опікуном саме заявника, за наявності у ОСОБА_2 матері та рідної сестри ОСОБА_5 , про яких вказував заявник, які б могли опікуватися ОСОБА_2 , органом опіки та піклування не зазначено, як і дослідження цього питання щодо інших родичів ОСОБА_2 (за наявності). Крім того, подання не містить відповідного обґрунтування того, що заявник має можливість на постійній основі дбати про ОСОБА_2 , створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати його постійним доглядом та лікуванням, оскільки у висновку відсутні відомості про його місце роботи, доходи, тощо. Твердження заявника про те, що він є підприємцем та займається перевезенням пасажирів не підтверджено належними доказами. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_2 позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме його інтересам.

Також, суд зазначає, що подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховано на розсуд суду.

Станом на час розгляду справи саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Судом встановлено, що особа, щодо якої подано заяву про визнання її недієздатною, крім заявника, який є військовозобов`язаним, має матір та сестру, належних та допустимих доказів про об`єктивну неможливість здійснення ними обов`язків опікуна не подано.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують лише на наявність підстав для задоволення заявлених вимог в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки він внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Поряд з тим, подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном суд вважає необґрунтованим та таким, що прийняте без повного дослідження всіх обставин та із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном заявника. Саме лише бажання заявника бути опікуном свого брата, за наявності інших родичів у ОСОБА_2 , не може бути безумовною підставою для призначення заявника його опікуном. Крім того, заявник не позбавлений можливості надавати посильну допомогу та підтримку недієздатному ОСОБА_2 без відповідного судового рішення. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

Отже, заява підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд також звертає увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року в справі № 545/1691/16-п (провадження № 61-4475св18), відповідно до якого законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна, в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі.

Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, здійснення опіки над недієздатним слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 39, 40, 60, 63, 65 ЦК України, керуючись ст. ст. 81, 263-265, 268, 273, 299, 300 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноілів Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , - відмовити.

До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 покласти на виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, встановити строк дії даного рішення 2 (два) роки з дня набрання цим рішенням законної сили.

Роз"яснити, що у відповідності до ч.7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , уродженець с. Красноїллля Верховинського району Івано-Франківської області, житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування, с. Нижній Вербіж, вул. Довбуша, 1, Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 19 березня 2026 року.

Суддя: Яремин М. П.

Присяжні: Назарик В.Р.

Наливайчук Л.М.