З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Словважмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслогістгруп», третя особа: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, яке перебувало в арешті за виконавчим провадженням, -
Тому, на підставі вищевикладеного, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу за № 5, укладений між ПАТ «Словважмаш», в особі в.о. голови правління ОСОБА_2 та ТОВ «Транслогістгруп», за яким здійснено відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій підтримали в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються, просили суд розглядати справу за їх відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ПАТ «Словважмаш» належним чином та завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося, про причини неявки суду не повідомило.
Відповідач ТОВ «Транслогістгруп» належним чином та завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося, про причини неявки суду не повідомило, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
14.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ». Вищезазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження боржником не оскаржувалось, рішень суду про її скасування або визнання незаконною до відділу ДВС не надходило.
13.05.2016 року за письмовим договором купівлі-продажу за № 5 ПАТ «Словважмаш» та ТОВ «Транслогістгруп» здійснили відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська.
В аспекті гарантування на конституційному рівні права кожного на судовий захист та забезпечення державою виконання судового рішення відсутність у виконавця окремо визначеного повноваження звертатися до суду із позовною заявою про оспорення фраудаторного правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору, не повинна перешкоджати реалізації права цього кредитора на виконання судового рішення.
Належним способом захисту права / інтересу кредитора за вимогою про повернення сторін у первісний стан, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), є повернення відповідного майна боржнику, і для такого повернення оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається.
Відповідно до положень частини четвертої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.
Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення статті 234 ЦК і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний (постанови Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 у справі № 6-1873цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 9 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц).
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, та його діти (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора. Оскільки укладають договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК). Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника (фраудаторний правочин), на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом або послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України).
Отже, суд погоджується з доводами позивача, що дії відповідача ПАТ «Словважмаш» з укладення правочину щодо майна боржника, яке перебуває в арешті за виконавчим провадженням, є недобросовісними та зводяться до зловживання правом, тому є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, з відповідачів на користь позивача, згідно з ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 228, 234 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Словважмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслогістгруп», третя особа: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, яке перебувало в арешті за виконавчим провадженням - задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу за № 5 від 13 травня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Словважмаш», в особі в.о. голови правління Смирнова О.Л., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслогістгруп», в особі директора Гур`янова П.М., за яким здійснено відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська.
Повний текст рішення виготовлений 16 лютого 2026 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко