Справа № 202/2252/26
Провадження № 2-з/202/20/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Мариніна О.В., за участю секретаря Пєшкічевої А.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Разом з вищевказаною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову, якою позивачка просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку сплачувати на її користь тимчасові аліменти у розмірі визначеному судом, але не менше 4500 грн.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В той же час, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачка не довела необхідності забезпечення позову.

Умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Приймаючи до уваги суть заявлених позовних вимог, зважаючи, що відповідач проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, суд не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-154, 258-261, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О. В. Маринін