Унікальний номер справи 753/5517/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/1852/2026
Головуючий у суді першої інстанції Л. М. Осіпенко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

13 лютого 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Приватне акціонерне товаритсво «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

відповідач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року,

у с т а н о в и в :

Позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 26 795,82 грн., 3 % річних в сумі 2 793,69 грн., інфляційних втрат у розмірі 13 425,75 грн., крім того просив стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 та отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору від 05.08.2014, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило.

Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідачі зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Крім того, 27.07.2023 року договір між ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений у письмовій формі.

Позивач на платній основі надавав послуги з водопостачання та водовідведення в помешкання відповідачів, однак вони не виконали свого обов`язку щодо сплати спожитих послуг у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість за період з 01.05.2016 по 31.12.2023, яка складається з заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 26 521,21 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 41,09 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 233,52 грн, що разом складає 26 795,82 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачами оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 5 320,60 грн. та інфляційні втрати в розмірі 27 320,77 грн., а також витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК«Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 23 904,76 грн., інфляційні втрати у розмірі 12 230,92 грн., 3% річних у розмірі 2 793,69 грн., а всього стягнуто 38 929, 37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір в розмірі 2 740, 34 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 через представника ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу.

Зазначає, що суд стягнув кошти виходячи з кількості зареєстрованих осіб.

На думку апелянта, така позиція суду є неправомірно, оскільки у справі наявна довідка про фактичну відсутність проживання частини осіб в квартирі, у справі відсутні акти обстеження приміщення з боку позивача, а також відсутні докази фактичного споживання послуг відповідачами.

Зауважує, що судом не враховано, що квартира обладнана лічильниками води, отже нарахування має проводитися на підставі фактичного споживання, а не за кількістю зареєстрованих осіб.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що індивідуальний договір ПрАТ «АК «Київодоканал» з відовідачем укладено лише у 2023 році, водночас жоден з відповідачів не підписував договір до 2023 року.

Також, судом невірно застосовано позовну давність вирішуючи спір у даній справі. Так, вимоги з 2017 -2020 рік мають бути визнані такими, що підлягають відхиленню через сплив 3 - річного строку. Посилання позивача на дію карантинних обмежень як на обставину, що перешкоджала зверненню до суду протягом строку позовної давності є необґрунтованим.

Позивачем ПрАТ «АК «Київводоканал» подано до суду письмові пояснення.

Товариство зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири та споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , що у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

Відповідачі отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та Договору у газеті «Хрещатик», на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання послуг та Договору від відповідачів не надходило.

Окрім зазначеного, 27.07.2023 між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 було укладено публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в письмовій формі.

Таким чином, ПрАТ «АК «Київводоканал» має право вимагати виконання обов`язку від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у повному обсязі.

Зауважує, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами у спорі, та відмовив у позові ПрАТ «АК «Київводоканал» в частині простроченої заборгованості з оплати періодичних платежів за комунальні послуги за період з 01.05.2016 по 11.03.2017 року.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 22.04.2003 року Відділом приватизації житла Дарницкої районної в м. Києві державної адміністрації, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності та об`єкти нерухомого майна у Реєстрову книгу за №588 від 14.05.2003 року (а.с. 29, 30).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 39).

За вказаною адресою позивачем здійснюється надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, та довідки, відповідачі мають заборгованість за період 01.05.2016 по 31.12.2023, яка складається з заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 26 521,21 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 41,09 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 233,52 грн, що разом складає 26 795,82 грн. (а.с. 26, 27-28).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності та відмовив у позові ПрАТ «АК «Київводоканал» в частині стягнення з відповідачів простроченої заборгованості з оплати періодичних платежів за комунальні послуги за період з 01.05.2016 по 11.03.2017 року, що в повній мірі відповідає вимогам закону.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 12.03.2017 по 31.12.2023 року, суд вважав, що такі вимоги заявлені в межах позовної давності та підлягають задоволенню.

З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. З ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст. ст. 156, 162 Житлового кодексу України (далі ЖК України) власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

За приписами статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово- комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Індивідуальний споживач-фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок оплати житлово-комунальних послуг, згідно з яким, окрім іншого, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Наведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, згідно з пунктами 24 і 25 яких споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал», Товариство або Позивач), як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Повідомленням про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) визначено, що споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної і опломбування запірних вентилів у квартирі та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою).

Апеляційний суд зверає увагу на ту обствину, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не надходило.

Окрім зазначеного, 27.07.2023 між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 було укладено публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в письмовій формі.

Таким чином, ПрАТ «АК «Київводоканал» має право вимагати виконання обов`язку від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Щодо твердження апелянта, що судом при вирішенні спору не враховано, що квартира обладнана лічильниками води, а отже позивачем здійснено нарахування заборгованості без врахування показників лічильників, слід зазначити наступне.

Законом України від 22.06.2017 № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено обов`язок споживачів щомісячно надавати виконавцю послуг показання квартирних засобів обліку води, за якими повинні проводитись нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

В разі ненадання споживачами показань квартирних засобів обліку води, нарахування за послуги з відведення гарячої води здійснювались за нормативами (нормами) споживання відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.06.2015 № 579 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у м. Києві» (втратило чинність 01.03.2022), з 01.03.2022 нарахування здійснювалися за нормативами (нормами) споживання відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.01.2022 № 194 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у місті Києві».

Відповідно до наказу № 315 від 22.11.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг споживання холодної води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж водопостачання (за наявності) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті. Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи наявний акт від 18.01.2022 приймання на абонентський облік засобів обліку води у кв. АДРЕСА_2 та позивачем було зафіксовано фактичні показники засобів обліку води, згідно яких фахівцем Товариства у січні 2022 року було проведено коригування нарахувань шляхом донарахування за фактично спожиті послуги (а.с.77).

Згідно акту від 08.11.2022 приймання на абонентський облік засобів обліку води було зафіксовано фактичні показники засобів обліку води у кв. АДРЕСА_2 , згідно яких фахівцем Товариства у листопаді 2022 року було проведено коригування нарахувань шляхом перерахунку за фактично спожиті послуги (а.с. 78).

Згідно акту від 15.08.2023 приймання на абонентський облік засобів обліку води було зафіксовано фактичні показники засобів обліку води у кв. АДРЕСА_2 , згідно яких фахівцем Товариства у серпні 2023 року було проведено коригування нарахувань шляхом перерахунку за фактично спожиті послуги. (а.с.79).

Щодо твердження апелянта про невірне застосування судом першрї інстанції позовної давності слід зазначити наступне.

Згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено карантин на усій території України з 12.03.2020.

Дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 № 291, від 04.05.2020 № 343, 20.05.2020 № 392, від 17.06.2020 № 500, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 16.06.2021 № 611, від 11.08.2021 № 855, від 22.09.2021 № 981, від 15.12.2021 № 1336, від 23.02.2022 № 229, від 27.05.2022 № 630, від 19.08.2022 № 928, від 23.12.2022 № 1423.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 855 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» до 01.10.2021 на території України подовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2» з 01.07.2023 відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. установлено карантин на усій території України з 12.03.2020.

Таким чином, починаючи з 12.03.2020 і до 01.07.2023 тривав карантин, встановлений постановами Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

Отже, в силу положень Закону № 540-ІХ та встановлення і продовження карантину продовжені й строки звернення до суду - позовну давність.

Так, якщо позова давність (3 роки) у частині дебіторської/кредиторської заборгованості повинен був минути в період карантину, то він продовжується, тобто встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки - продовжена до закінчення дії карантину.

Така ж правова позиція, викладена в Постанові Верховного Суду від 13 вересня 2022 року у справі № 910/16029/21, Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 920/724/21, Постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/116/21.

Апеляційний суд зауважує, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають позовну давність, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пп. 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Водночас правила переривання позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 668/8830/15-ц).

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, Законом № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19

Таким чином на думку колегії суддів, суд дійшов вірного висновку задовольнивши частково заяву відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності.

З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 12 березня 2020 року у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

За наведених обставин, вимоги ПрАТ «АК «Київодоканал» про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 12.03.2017 по 31.12.2023 року, заявлені в межах позовної давності.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову та стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 23 904,76 грн., інфляційних втрат у розмірі 12 230,92 грн., 3% річних у розмірі 2 793,69 грн., відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

При цьому, враховуючи той факт, що за наслідками апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів не вбачає підстав для покладення на позивача понесених відповідачкою судових витрат пов`язаних з подачею апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна