Справа № 683/467/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючої - судді Кутасевич О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/467/26, 2/683/726/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2026 року ТОВ «Споживчий центр», через систему «Електронний суд» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.06.2025-100001407 від 20 червня 2025 року в розмірі 13280 грн, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Мохир Я.В. подав заяву про закриття провадження у даній справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. При цьому зазначив, що відповідач повністю розрахувався за спірною заборгованістю.

Дослідивши матеріали справи, а також подану заяву, суд дійшов до наступних висновків.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом даного позову є стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 20.06.2025-100001407 від 20 червня 2025 року в розмірі 13280 грн.

Станом на 24 березня 2026 року спірні правовідносини між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 врегульовані, що підтверджується поданою до суду заявою від 24 березня 2026 року.

Оскільки між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Представник позивача клопотання про повернення судового збору не заявляв.

Керуючись ст. ст.133, ч.3 ст.142, п.4 ч.1 ст.255, ст. ст.256,258-260 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити провадження у цивільній справі №683/467/26, 2/683/726/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.06.2025-100001407 від 20 червня 2025 року на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя