БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1612/18 провадження № 6/361/230/25
У Х В А Л А

«10» лютого 2026 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі судді Василишина В.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого у справі № 361/1612/18 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з даною заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого у справі № 361/1612/18 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 24 травня 2017 року в сумі 48 250 грн. 07 коп., а також судові витрати в сумі 997 грн. 28 коп., а також видати його дублікат. Заява мотивована тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 24 травня

2017 року в сумі 48 250 грн. 07 коп., а також судові витрати в сумі 997 грн. 28 коп. На підставі вищевказаного судового рішення 08 лютого 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/1612/18, який пред`явлено до виконання до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

20 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58639387 з примусового виконання виконавчого листа № 361/1612/18.

31 грудня 2020 року державним виконавцем повернуто виконавчий лист стягувачу.

Постанова про повернення виконавчого листа та виконавчий лист на адресу банку не надходили. За таких обставин заявник вважає, що виконавчий лист втрачено, при цьому строк його пред`явлення до виконання з підстав втрати пропущено з поважних причин.

Питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року стягнуто на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2017 року в сумі 48 250 грн. 07 коп., а також судові витрати в сумі 997 грн. 28 коп.

На підставі вищевказаного судового рішення Броварським міськрайонним судом Київської області 08 лютого 2019 року видано виконавчий лист № 361/1612/2018, який пред`явлено до виконання в органи державної виконавчої служби.

З інформації отриманої з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що

20 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58639387 з примусового виконання виконавчого листа № 361/1612/18. Станом на 11 грудня 2025 року стан виконавчого провадження значиться як завершений.

16 вересня 2025 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) із запитом про надання інформації щодо направлення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Обов`язковість судових рішень закріплена і в цивільному процесуальному законодавстві, а саме у статті 18 чинної редакції Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі

№ 1-7/2010 констатував, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили. Не виконання рішення суду, яке набрало законної сили, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим.

З урахуванням обставин справи й норм процесуального права, що регулюють дані правовідносини, суд вважає, що відсутність оригіналу виконавчого документу у результаті втрати унеможливлює виконання судового рішення про стягнення боргу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частини першої статті 433 ЦПК України підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до статті 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Тобто, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

З матеріалів даної справи вбачається, що судове рішення на підставі якого видано виконавчі листи набрало законної сили 23 січня 2019 року. 08 лютого 2019 року у даній справі видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання 08 лютого 2022 року. З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання у строк при цьому 20 березня

2019 року відкрито виконавче провадження № 58639387, яке перебувало на примусовому виконанні у Броварському ВДВС. 31 грудня 2020 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання у строк до 31 грудня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

24 лютого 2022 року Президентом України підписано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до якого воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався.

Законом № 2129-ІХ від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, згідно з підпунктом 4 якого визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Вказаний закон набув чинності

26 березня 2022 року.

Отже, протягом дії воєнного стану та з моменту набрання Законом України № 2129-ІХ законної сили, а саме з 26 березня 2022 року, строки передбачені Законом України «Про виконавче провадження» перериваються.

З вищевикладеного вбачається, що на момент закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого у справі № 361/1612/18 діяла норма Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» щодо переривання строків, встановлених даним законом на період дії воєнного стану, а тому строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого в цивільній справі № 361/1612/18 перервався, підстави для його поновленні відсутні.

Відповідно до частини першої статті 431 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З урахуванням обставин справи й норм процесуального права, що регулюють дані правовідносини, суд вважає, що відсутність оригіналу виконавчого документу у результаті втрати унеможливлює виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної заяви.

Керуючись статтями 260, 353, 431, 433 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області в цивільній справі № 361/1612/18 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин