Справа № 168/136/26
Провадження № 2/168/170/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в сел. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до Смідинської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а саме на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в КСП ім. Суворова, розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина в тому числі на земельну частку (пай). Зазначає, що спадкодавцю належить право на земельну частку (пай) в КСП ім. Суворова на території Смідинської сільської ради згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094705, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1062 від 01.07.1997 року.

Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал вищевказаного сертифікату. Враховуючи наведене, просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0094705.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 09.02.2026 року.

10.02.2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, витребувано спадкову справу.

Позиція учасників провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Смідинської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.01.2013 року, виданоїо Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.6).

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 04.06.2025 року встановлено, що гр. ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай) в КСП ім. Суворова на території с. Смідин колишнього Старовижівського району Волинської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094705, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1062 від 01.07.1997 року. Розміри земельної частки (паю) становлять 2.13 умовних кадастрових гектара та визначено вартість паю в сумі 48 364,81 грн. (а.с. 7).

У відповідності до копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Суворова під номером 1062 значиться ОСОБА_2 , сертифікат серія ВЛ №0094705 (а.с.8).

Відповідно до оголошення, розміщеного в газеті «Вісті Ковельщини» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0094705, зареєстрованийза №1062 від 01.07.1997 року, виданий ОСОБА_2 вважати втраченим (а.с. 9).

Згідно з матеріалами спадкової справи №103/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадшини ( а.с.23 - зворот). Відповідно до довідки, виданої Смідинською сільською радою від 20.02.2025 року №255 ОСОБА_1 (наявної в матеріалах спадкової справи) , згідно з записом в погосподарській справі Смідинської сільської ради в АДРЕСА_1 , був зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , братом, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружиною брата ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , племінниками: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Смідинської сільської ради не посвідчувався.. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом. Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_2 шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини.(а.с.26)

10.12.2025 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Хвещук А.В. винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на земельну частку (пай), належну ОСОБА_2 , посвідчену сертифікатом, оскільки відсутній оригінал вищевказаного сертифікату. ( а.с. 11)

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95.

У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п.п. 1-2Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» № 899-IV від 05.06.2003 року(надалі- Закон № 899-IV) право на земельну частку(пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству.

У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами про спадкування.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

У разі смерті члена КСП, включеного до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно ст. 2 Закону № 899-IVосновним документом, що посвідчує право на земельну частку(пай), є сертифікат на право на земельну частку(пай), виданий районною(міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку(пай).

На підтвердження факту належності сину позивачки права на спірну земельну частку (пай) позивачка надала:

- лист Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 04.06.2025 року, у якому вказано, що гр. ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай) в КСП ім. Суворова на території с. Смідин колишнього Старовижівського району Волинської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094705, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1062 від 01.07.1997 року. Розміри земельної частки (паю) становлять 2.13 умовних кадастрових гектара та визначено вартість паю в сумі 48 364,81 грн.

- копію книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Суворова, відповідно до якої під номером 1062 значиться ОСОБА_2 , сертифікат серія ВЛ №0094705.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що за життя спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на спірну земельну частку (пай).

Такий висновок узгоджується з Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 610/1117/20 (провадження № 61-4656св21) .

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

У частині першій статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) зазначено, що «для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження».

Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 позивачка проживала разом із ним у будинку АДРЕСА_1 , вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина, у зв`язку з чим позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4,12,13,81,133,223, 263, 265, 352 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права на земельну частку (пай) розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в КСП ім. Суворова, на території с. Смідин Волинської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094705, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1062 від 01.07.1997 року, в порядку спадкування за законом, після смерті сина, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Смідинська сільська рада Ковельського району Волинської області, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 9 с. Смідин Ковельського району Волинської області.

Суддя Ю.О. Сухоручко