Провадження №: 2-о/755/70/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

"23" березня 2026 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань Грищенко С.В.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2025 року ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: Київської міської ради, Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, у якій просить суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з початку 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата смерті ОСОБА_3 )

ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.08.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

17.09.2025 року заявницею на виконання вимог ухвали суду подано заяву про усунення недоліків.

У період з 15.09.2025 по 19.09.2025 року головуючий суддя Коваленко І.В. перебувала на навчанні.

Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.11.2025 о 10.00 годині.

10.02.2026 року (Вх.№6216) заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду через наявність спору про право. ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що заявниця ОСОБА_1 у своїй заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в новій редакції від 17.09.2025 року вказує, що встановлення вказаного факту у порядку окремого провадження необхідно їй для реалізації свого права на подальше проживання в неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона та батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проживали з 2013 року та в якій ОСОБА_3 був наймачем, при цьому посилаючись на ст.64 ЖК України заявниця вказує, що це надасть їй право як члену сім`ї наймача на користування вказаним житловим приміщенням. Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що заявниця ОСОБА_1 вказує, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть їй змогу мати право на спадщину померлого згідно ст.1264 ЦК України як спадкоємцем четвертої черги за законом, а саме особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала своє клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 та просила його задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 заперечувала щодо задоволення клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 та зазначила, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спір про право, оскільки їй необхідно лише визнати за нею право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Інші заінтересовані особи: Київська міська рада та Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація у судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, правом на подання пояснень скористались.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Тобто, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судом не може розглядатись в порядку окремого провадження заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення.

Разом з тим, справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 201/10689/23 (провадження № 61-16879 св 23)).

Метою звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, як зазначає остання у своїй заяві, є необхідність: 1) отримання права як члену сім`ї наймача на користування вказаним житловим приміщенням та 2) отримання права на спадкування в порядку ст.1264 ЦК України як спадкоємцем четвертої черги за законом, а саме особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В ході розгляду справи заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є донькою померлого ОСОБА_3 зазначала, що після смерті її батька вона, як єдина особа, яка залишилась зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_2 , звернулась до органу приватизації житла Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації із заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної квартири та 10.07.2025 року отримала відповідне рішення №43-265/25. Того ж дня, вона отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надала Витяг з Державного реєстру речових прав №43892907 від 11.08.2025 року.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначала, що вона, як власник квартири, не може потрапити до свого житла, оскільки з боку заявниці та її доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чиняться перешкоди, а тому у серпні 2025 року вона звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з відповідним позовом про виселення ОСОБА_6 та її доньок з вказаної квартири.

У своїх письмових поясненнях заінтересовані особи Київська міська рада (Вх.№69612 від 17.11.2025) та Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація (Вх.№63521 від 21.10.2025) просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Звертали увагу суду, що спірна квартира перебуває у власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житла Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації. Вказували, що на квартиру АДРЕСА_2 був виданий ордер бюро по обміну жилих приміщень виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 27 березня 1974 №1110, яка складається з 3-х кімнат площею 44,4 кв.м на сім`ю з 5-и осіб.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, пов`язується із наступним вирішенням спору про право, оскільки заявниця претендує як на право користування квартирою, яка наразі вже на праві власності належить заінтересованій особі ОСОБА_2 , так і на право на спадкування в порядку ст.1264 ЦК України як спадкоємець четвертої черги за законом, а тому суд приходить до висновку, що такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18 (провадження № 61-17332св20), від 25.10.2022 у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31.05.2023 у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23), від 7.02.2024 у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23).

Таким чином, під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом з`ясовано наявність спору про право, що відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду.

Рішення суду про залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права, передбаченого ст. 3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 - задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 23.03.2026 року.

Суддя: