Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Черниша Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко Оксана Олександрівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Територіальної громади в особі Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

У позовній заяві вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження, яким все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , та гараж з оглядовою ямою, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після ОСОБА_3 шляхом звернення до нотаріуса. Окрім позивача спадщину за законом після ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_4 .

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , та гараж з оглядовою ямою, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв`язку з не проведенням спадкодавцем первинної реєстрації права власності на майно і, як наслідок, відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , розташовану на 2 поверсі, літера по плану «А-2», загальною площею 52,0 кв.м., житловою 29,9 кв.м., кількість кімнат - 2, та на гараж з оглядовою ямою розташований, за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подала.

Представник відповідача Оржицької селищної ради направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Від третьої особи приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. до суду надійшов лист про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши представника позивача, показання позивача, якого було за його клопотанням допитано в якості свідка, показання свідків, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований у АДРЕСА_3 . На день смерті ОСОБА_3 та протягом шести місяців з дня його смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 53).

З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа.

Згідно заповіту, який посвідчений 13.02.2012 приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_1 подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Крім позивача заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3 подала відповідач ОСОБА_2 (а.с. 16).

Постановою від 29.09.2025 нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , та на гараж за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність нерухомого майна спадкодавцеві (а.с. 17).

Згідно довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрована (а.с. 22).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про державну реєстрацію щодо квартири АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 28).

Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18-21). Вартість вказаної квартири становить 383100 грн. (а.с. 30-42).

Згідно даних облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки, квартира АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_3 (а.с. 55-56).

Встановлено, що Оржицьким комбінатом комунальних підприємств (визнаний банкрутом згідно постанови Господарського суду Полтавської області 09.11.2006) був виданий наказ № 53 від 05.12.1991 про продаж житлових будинків, зокрема, по АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 (а.с. 59-64).

Робочий проект теплопостачання житлового будинку в АДРЕСА_3 виготовлений на замовлення ОСОБА_3 (а.с. 66-68). Договір на сервісне обслуговування газового обладнання за адресою: АДРЕСА_3 від 02.08.2007 був укладений з ОСОБА_3 (а.с. 70-71).

Згідно повідомлення АТ «Полтаваобленерго» 09.09.2015 між ОСОБА_1 та Оржицькою філією ПАТ «Полтаваобленерго» були укладені тимчасові договори про користування електричною енергією за об`єктами: АДРЕСА_3 ,та АДРЕСА_4 , гараж № НОМЕР_1 , в сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області, до моменту реєстрації права власності (попередній споживач за цими об`єктами ОСОБА_3 ) (а.с. 65).

У довідці КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» завзначено, що гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 31.12.2012 в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований (а.с. 27).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про державну реєстрацію щодо гаража АДРЕСА_5 , відсутні (а.с. 29).

Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на гараж з оглядовою ямою, який знаходиться в по АДРЕСА_4 , гараж № НОМЕР_1 , в сел. Оржиця, Лубенського району Полтавської області (а.с. 23-26). Вартість вказаного гаража становить 70900 грн. (а.с. 43-52).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , допитаний за його клопотанням якості свідка, показав, що він добре знає відповідача ОСОБА_6 , яка є старшою від нього на два чи на три роки. За словами позивача, в дитинстві вони жили недалеко один від одного. Він також добре знав батька ОСОБА_2 . ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_7 . Позивач вказує, що у спірній квартирі ОСОБА_3 проживав до своєї смерті, так само до своєї смерті в цій квартирі проживала ОСОБА_7 , яка померла раніше за свого чоловіка. Позивачеві відомо, що вони розпочали оформлення документів про право власності на квартиру, однак, не завершили цей процес до кінця. Позивач вказав, що спірний гараж ОСОБА_3 будував особисто десь у 1974-1975 роках, купляв для цього цеглу, дерево, користувався цим гаражем до своєї смерті. Позивач зазначив, що йому відомо, що земельну ділянку для будівництва гаража ОСОБА_3 було надано рішенням органів місцевого самоврядування.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він з 1981 року проживає в селищі Оржиця тепер Лубенського району Полтавської області. Свідок вказав, що він добре знав померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , і йому відомо, що, принаймні, з 1981 року у спірній квартирі проживало подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Проживали вони в цій квартирі до смерті. Свідок повідомив, що він має власний гараж, який знаходиться через один гараж від спірного, і йому відомо, що саме ОСОБА_3 користувався спірним гаражем до своєї смерті. Він регулярно приходив у цей гараж, займався там господарськими справами, інші особи цим гаражем не користувалися.

Свідок ОСОБА_9 показала, що добре знала померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , оскільки двері їхньої квартири були навпроти дверей квартири свідка. Свідок показала, що коли вона почала жити в своїй квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вже проживали у спірній квартирі. Близько 20 років свідок була сусідкою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Вони проживали у цій квартирі до смерті. Свідок повідомила, що ОСОБА_7 у розмові з нею повідомила, що вони сплатили кошти за спірну квартиру. Свідок також показала, що ОСОБА_3 у розмові з нею розповідав, що будував спірний гараж сам.

Свідок ОСОБА_10 показала, що добре знала ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , оскільки у 2002 купила квартиру по сусідству з квартирою, в якій проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , але свідок знала їх і раніше (з 1978 року). Свідок вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживали у спірній квартирі та розповідали їй, що самі побудували спірний гараж.

Свідок ОСОБА_11 показав, що про обставини, що стосуються права власності на спірну квартиру, загалом нічого сказати не може. Свідок вказав, що йому лише відомо, що в цій квартирі проживали до смерті подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Свідок також повідомив, що бачив процес будівництва спірного гаража і здійснював процес контролю за будівництвом. Свідок вказав, що йому відомо, що земельні ділянки під будівництво гаражів передавалися Оржицькій селищній раді місцевим колгоспом «Іскра», а потім селищна рада передавала земельні ділянки для будівництва гаражів громадянам. Свідкові відомо, що спірний гараж будував померлий ОСОБА_3 . Свідок вказав, що ОСОБА_3 користувався цим гаражем і повинен був оформити акт введення об`єкта в експлуатацію, але, очевидно, цього не зробив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами те, що житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на момент смерті належала померлому ОСОБА_3 . Позивачем надано архівну довідку про рішення провести продаж житлових будинків по АДРЕСА_3 ОСОБА_7 (а.с.60), копію наказу начальника Оржицького комбінату комунальних підприємств, в якому начальник комбінату наказує провести продаж житлових будинків по АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 . При цьому суду не надано належних доказів ні сплати ОСОБА_3 відповідних коштів за спірну квартиру, ні доказів того, що у вказаний час спірна квартира належала саме Оржицькому комбінату комунальних підприємств, і останній, відповідно, був належним продавцем цього майна. За таких обставин вказана позовна вимога не підлягає до задоволення.

Позивач, допитаний в якості свідка, надав показання про те, що померлий ОСОБА_3 користувався спірним гаражем, про це ж повідомили і допитані свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свідок ОСОБА_11 показав, що він бачив процес будівництва спірного гаража ОСОБА_3 . Належних та допустимих доказів надання ОСОБА_3 передбаченого законодавством дозволу на будівництво спірного гаража та доказів введення збудованого гаража в експлуатацію суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що показання свідків про те, що померлий ОСОБА_3 будував спірний гараж та ним користувався, самі по собі не можуть бути достатнім доказом того, що спірний гараж належав на момент смерті ОСОБА_3 . Таким чином, для задоволення цієї позовної вимоги немає підстав через її недоведеність.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 328, 1216-1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 142, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області(місцезнаходження: вул. Центральна, 21, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, ), третя особа: Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко Оксана Олександрівна (місцезнаходження: вул. Героїв Оржиці, 1/5, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом- відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23.03.2026.

Суддя