КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/5337/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бєлкіна Марка Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року адвокат Бєлкін Марк Леонідович , який діє в інтересах боржника - ОСОБА_1 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра Олександра Олександровича та зобов`язати вчинити дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо виконання рішення суду від 13.12.2021 року у цивільній справі № 757/38771/17-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

11.11.2025 року в судовому засіданні суду першої інстанції приватний виконавець Олефір О.О. заявив клопотання про залишення скарги представника боржника - адвоката Бєлкіна Марка Леонідовича на його дії без розгляду, оскільки, відповідно до матеріалів виконавчого провадження представник боржника звернувся до Приватного виконавця ще 09.12.2024 року з заявою щодо зупинення стягнення та зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а тому останнім пропущено строк для звернення зі скаргою визначений ст. 449 ЦПК України, а також, відсутнє клопотання про його поновлення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. про залишення скарги без розгляду задоволено. Скаргу залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Бєлкін М.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що висновок суду першої інстанції про пропуск процесуального строку на оскарження бездіяльності виконавця Олефіра О.О. згідно ст. 449 ЦПК України є помилковим.

Зазначав, що 09.12.2024 року представник скаржника звернувся до виконавця Олефіра О.О. із заявою про зупинення стягнення та зупинення виконавчих дій у виконавчому провадження № НОМЕР_1.

За результатами розгляду заяви, виконавцем Олефіром О.О. жодних заходів, спрямованих на зупинення стягнення та зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 вжито не було, що свідчить про бездіяльність.

Скаржник наголошував увагу на тому, що до Печерського районного суду м. Києва ним оскаржувалась протиправна бездіяльність виконавця Олефіра О.О., що проявилася у невжитті жодних заходів, спрямованих на зупинення стягнення та зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Отже допущена виконавцем Олефіром О.О. бездіяльність тривала, станом на дату звернення зі скаргою до суду першої інстанції, і триває станом на дату звернення скаржника з даною апеляційної скаргою.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував характер допущеного виконавцем Олефіром О.О. правопорушення (тобто, не врахував того, що дане правопорушення є триваючим протиправною бездіяльністю, яка за весь час існування не була ним припинена).

Також зазначав, що право на оскарження бездіяльності, яка по своїй суті є триваючим правопорушенням, зберігається протягом усього періоду невчинення дій чи неприйняття рішень.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

11 лютого 2026 року до Київського апеляційного суду надійшла заява приватного виконавця Олефіра О.О., в якій останній просив надати через електронний суд текст апеляційної скарги для ознайомлення та надання заперечень та пояснень (а.с. 168).

Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає, що апеляційним судом дотримано вимоги процесуального закону щодо належним чином повідомлення учасників судового процесу про перегляд справи в апеляційному суді, в тому числі і приватного виконавця Олефіра О.О..

Як вбачається з матеріалів справи, супровідним листом від 23.12.2025 року повідомлено учасників судового процесу про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Бєлкіна Марка Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року (а.с. 118).

Як вбачається з вказаного супровідного лист приватному виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіру О.О. направлялась копія ухвали Київського апеляційного суду від 18.12.2025 року про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з додатками на електронну адресу: «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також через систему Електронний суд, що підтверджується звітами про направлення та доставку (а.с.131, 134).

В подальшому учасників процесу, в тому числі і приватного виконавця Олефіра О.О., було повідомлено про призначення до розгляду апеляційної скарги адвоката Бєлкіна М.Л., в інтересах ОСОБА_1 в судове засідання (а.с. 130, 141, 142)

Таким чином, апеляційний суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. та залишаючи скаргу боржника ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що представник боржника звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця з пропуском встановленого законом строку, без звернення одночасно до суду з клопотанням про поновлення відповідного пропущеного строку, тому суд першої інстанції вважав за необхідне залишити скаргу без розгляду.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 449 ЦПК Українискаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У постанові від 26.03.2025 року у справі № 910/1114/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного або приватного виконавця, а й бездіяльність. Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу. Отже, ухвала про залишення скарги на бездіяльність державного виконавця, яка триває, без розгляду з мотивів пропуску процесуального строку подання скарги є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 23.10.2019 у справі № 127/2-2177/2005, від 08.07.2020 у справі № 589/6044/13, від 22.12.2021 у справі № 760/19348/20, від 16.10.2023 у справі 910/1432/21, від 06.09.2024 у справі №909/893/17.

Встановлено, що 12.05.2025 року представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін М.Л. надіслав до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку скаргу на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О..

Скарга мотивована тим, що приватним виконавцем Олефіром О.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

28.04.2025 року ОСОБА_1 через свого представника Бєлкіна М.Л. звернувся до приватного виконавця Олефіра О.О. із заявою про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .. У вказаній заяві ОСОБА_1 просив зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, посилаючись на належність до кола осіб захищених категорій у розумінні п. 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (а.с. 10-14).

05.05.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін М.Л. отримав від приватного виконавця Олефіра О.О. лист від 30.04.2025 року, в якому йшлося про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_1 (а.с.7-9).

Отже про оскаржувану бездіяльність приватного виконавця Олефіра О.О. боржнику стало відомо з листа від 30.04.2025 року № 1482, який надійшов на адресу представника боржника 05.05.2025 року, що підтверджується відомостями трекінгової системи АТ «Укрпошта» за № 232 (а.с. 9).

Тобто право на звернення зі скаргою виникло після отримання 05.05.2025 року відповіді від приватного виконавця Олефіра О.О., та подавши скаргу засобами поштового зв`язку 12.05.2025 року, з її подальшою реєстрацією судом 20 травня 2025 року, десятиденний строк представником боржника ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна М.Л. не пропущено.

Проте, залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про пропуск строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про залишення скарги без розгляду є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, з підстав пропуску боржником встановленого законом строку, не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бєлкіна Марка Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «12» лютого 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко