Номер провадження: 22-ц/813/2973/26
Справа № 502/1853/25
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 листопада 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини

встановив:

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04 листопада 2025 року вказаний вище позов задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів з

ОСОБА_1 , призначений рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 08 серпня 2018 року по справі № 502/843/18. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 .

Не погодившись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, що зазначені в тексті цієї ухвали. Роз`яснено скаржнику, що якщо в зазначений строк недоліки апеляційної скарги не буде усунуто, то апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Копія ухвали апеляційного суду від 10 грудня 2025 року надіслана на адресу скаржника, що зазначена ним в апеляційній скарзі, повернута на адресу суду без вручення адресату з незалежних від суду причин з відміткою «адресат відсутній за вказано адресою».

Згідно із п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже перебіг строку для усунення недоліків апеляційної скарги розпочався 17 грудня 2025 року та сплив 26 грудня 2025 року.

Водночас, станом на 12 січня 2026 недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто.

Частиною першою статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Водночас від ОСОБА_1 заява про зміну місця проживання до апеляційного суду не надходила.

Також слід зазначити, що ухвала апеляційного суду від 10 грудня 2025 року перебуває у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Скаржник ОСОБА_1 є ініціатором перегляду справи в апеляційному порядку, а тому має своєчасно та періодично цікавитися станом розгляду справи, у якій вона бере участь.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, N 11681/85, § 35).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Обов`язок перевірки факту зарахування судового збору та в якій справі це вчинено покладається на суд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі N 9901/144/20 (провадження N 11-241заі20), у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі N 826/2429/18 (провадження N К/9901/67171/18), від 20 лютого 2019 року у справі N 823/1940/18 (провадження N К/9901/65456/18), від 25 січня 2021 року у справі N 914/1131/20.

Ця судова практика є незмінною.

Перевіряючи факт зарахування судового збору, колегією суддів встановлено, що на виконання вимог ухвали апеляційного суду скаржник не сплатив судовий збір, оскільки відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України відсутні.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно із ч.6 ст. 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи, що станом на 18 лютого 2026 ухвала Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття апеляційного провадження у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185, 356,357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 листопада 2025 року повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення, з одночасним поданням заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов