справа 278/1315/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього пеню за прострочення сплати аліментів, присуджених рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2014 року в справі № 278/5849/13-ц, обчислену за період з 01 грудня 2013 року по 02 березня 2026 року в розмірі 566 761,72 грн.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що сторони є батьками трьох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2014 року в справі № 278/5849/13-ц в частині стягнення аліментів на дітей ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1/8 частині всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 листопада 2013 року.

У подальшому, з метою примусового виконання зазначеного рішення суду на підставі відповідного виконавчого документу відкрито виконавче провадження № 42420383. Однак, ОСОБА_2 протягом тривалого проміжку часу допускав неналежне виконання зазначеного рішення суду, що призвело до наявності у останнього заборгованості по сплаті аліментів. Відтак, ОСОБА_1 просить суд стягнути із відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів.

Водночас, разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме на: земельну ділянку (кадастровий номер :06:000:2407 загальною площею 0,0585 га, реєстраційний № 220); автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, рік випуску 1979, дата останньої реєстрації 16 вересня 2010 року, об`єм двигуна 1300 см3; автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, рік випуску 1979, дата останньої реєстрації 11 січня 2003 року, об`єм двигуна 1294 см3.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що оскільки позовні вимоги останньої, заявлені в межах цього провадження, є вимогами майнового характеру, то накладення арешту на майно відповідача є цілком співмірним заходом забезпечення позову, оскільки в разі задоволення вимог ОСОБА_1 остання, за відсутності у відповідача коштів, матиме можливість звернути стягнення на майно відповідача. Окрім цього, заявниця звернула увагу суду й на те, що такий вид забезпечення позову жодним чином не порушить права та інтереси відповідача, оскільки арешт на майно є лише тимчасовим заходом, який дозволить ОСОБА_2 користуватися своїм майном, проте унеможливить відповідача відчужити його на користь третіх осіб.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 381/4019/18 під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. У справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову.

Разом із тим, у постанові від 03 березня 2023 року по справі № 905/448/22 Верховний Суд наголосив на тому, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Окрім цього, у постанові від 26 серпня 2025 року по справі 910/3279/25 Верховний Суд зазначив, що внаслідок арешту майно залишається у власності відповідача, проте знерухомлюються (обмежується лише можливість розпорядження ним) з метою недопущення його відчуження й уникнення виконання відповідачем судового рішення у майбутньому.

Також відповідно до постанови Верховного Суду від 07 листопада 2024 року по справі № 915/538/24 можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, а також з судовою практикою з приводу врегулювання подібних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Судом установлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені в межах цього провадження, мають майновий характер. Відтак, зважаючи на вищевказану судову практику, заявлений позивачкою вид забезпечення позову є належним та адекватним й в разі задоволення позовних вимог останньої дозволить виконати рішення суду за наслідками розгляду цієї справи та унеможливить відповідача уникнути цивільно-правової відповідальності. Окремо суд звертає увагу ОСОБА_2 на те, що арешт його майна є тимчасовим заходом, який не позбавляє відповідача користуватися належним йому майном, а лише на час розгляду цієї справи унеможливлює останнього відчужити таке майно.

Ураховуючи зазначене, суд уважає за необхідне задовольнити цю заяву.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на належні ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ):

-- земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:2407 загальною площею 0,0585 га (реєстраційний № 220);

-- автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, рік випуску 1979, дата останньої реєстрації 16 вересня 2010 року, об`єм двигуна 1300 см3;

-- автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, рік випуску 1979, дата останньої реєстрації 11 січня 2003 року, об`єм двигуна 1294 см3.

У порядку ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2026 року.

Суддя Віктор Мокрецький