Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6330/24
Провадження № 6/332/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Левицька Юлія Василівна, про розстрочення виконання рішення суду в рамках цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Левицька Юлія Василівна, звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду в рамках цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2025 позов АТ «Універсал Банк» задоволено у повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за договором про надання банківських послуг від 06.09.2019 у розмірі 59 500,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Апеляційна скарга на вищевказане рішення суду була повернута заявникові через несплату судового збору. Відтак, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2025 набрало законної сили.

Наразі ОСОБА_1 не має змоги сплатити заборгованість по кредиту за рішенням суду, у зв`язку з чим просить розстрочити суму боргу рівними частинами на 6 місяців.

Від представника заявника адвоката Левицької Ю.В., надійшла заява про розгляд справи без їх участі та без фіксації судового процесу технічними засобами, просить задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, жодних клопотань, в тому числі й про відкладання судового засідання, від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2025 позов АТ «Універсал Банк» задоволено у повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за договором про надання банківських послуг від 06.09.2019 у розмірі 59 500,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (а.с. 189-193).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2025 апеляційна скарга на рішення суду була повернута заявникові через невиконання вимог ухвали від 03.12.2025 (а.с. 204-205), а саме несплату судового збору (207-209).

Відтак, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2025 набрало законної сили 26.12.2025.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд України у п. 10 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003, вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

До заяви про розстрочення виконання рішення суду заявником не долучено жодного документального обґрунтування обставин, що ускладнюють та/або унеможливлюють виконання ним рішення суду одноразово. З огляду на це, суд наразі не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 259-261, 353-354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Левицька Юлія Василівна, про розстрочення виконання рішення суду в рамках цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун