КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5612/2026 Головуючий в суді 1 інстанції Керекеза Я.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Київ

справа № 373/31/25

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка подана представником Рурою Наталією Вікторівною, на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року залишено без задоволення позов у даній справі.

Не погоджуючись з рішенням, 11 грудня 2025 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Рура Н.В. сформувала та надіслала засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду .

15 грудня 2025 року витребувано з Переяславського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи №373/31/25, які надійшли до суду апеляційної інстанції 23 грудня 2025 року.

В апеляційній скарзі представник скаржника просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення судом було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку 18 листопада 2025 року та отримано представником позивача 24 листопада 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку, апеляційну скаргу залишено без руху, а скаржнику надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

08 січня 2026 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Рура Н.В. сформувала та надіслала засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» заяву про виконання ухвали суду. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 31 липня 2025 року, представник скаржника зазначає, що 01 серпня 2025 року о 21:10 год. до електронного кабінету банку надійшло оскаржуване рішення.

В особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» та на електронну пошту банку щоденно надходить більше 1000 повідомлень, обробка яких здійснюється одним визначеним працівником головного офісу банку у місті Дніпро. Запровадження в Україні воєнного стану, постійні повітряні тривоги та відключення електроенергії істотно ускладнили повноцінне виконання покладених повноважень на одного співробітника банку, який має ключ в одному екземплярі з метою доступу до кабінету в ЄСІТС.

Зазначає, що з метою збереження життя та здоров`я працівників банку та без необхідності постійного фізичного перебування у головному офісі було запроваджено електронне ведення судових справ з можливістю автоматичного дистанційного оповіщення про надходження та отримання документів з Єдиного державного реєстру судових рішень до електронної справи банку відповідного програмного комплексу.

У даній справі відповідний програмний комплекс «підтягнув» рішення в електронну справу банку не про відмову у задоволенні позову (негативне рішення), а помилково (через технічний збій) створив дані про отримання позитивного рішення, тобто про задоволення позовних вимог (відомості з електронної справи надаються).

03 серпня 2025 року відповідальному працівнику, у повноваження якого входить отримання та передача виконавчий листів до виконавчої служби, у якого відсутній доступ до електронного кабінету, надійшло повідомлення, без тексту судового рішення, про необхідність отримати виконавчі листи. Представник банку направив запит на отримання рішення та виконавчих листів. 18 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку копію оскаржуваного рішення було надіслано судом позивачу та отримано 24 листопада 2025 року.

Після отримання копії рішення поштою у паперовому вигляді, представником банку було виявлено, що рішенням суду позивачу відмовлено у задоволенні позову, а також виявлено помилкове створення програмним комплексом банку відомостей про отримання позитивного рішення. В подальшому працівником банку, який отримав рішення суду у паперовому вигляді, 26 листопада 2025 року було передано оскаржуване рішення іншому співробітнику - відповідальному за апеляційне оскарження для його оскарження.

Ознайомившись з рішенням суду, представник банку у найкоротші строки подав апеляційну скаргу в межах 30-денного строку з моменту отримання копії рішення поштою.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2025 року судом ухвалено рішення за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа, документ в електронному вигляді «Рішення» від 31.07.25 по справі 373/31/25, а також (за наявності) прикріпленні до нього файли було надіслано одержувачу АТ КБ «Приватбанк» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 01.08.2025 о 21 год. 10 хв. (а.с.192).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року надіслано судом до реєстру для оприлюднення 01 серпня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 04 серпня 2025 року.

Як вбачається з картки руху документу в системі «Електронний суд», файл з текстом рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року доставлено до електронного суду 01 серпня 2025 року о 21 год.

01 серпня 2025 року о 21 год. 05 хв. було надіслано повідомлення АТ КБ «Приватбанк» про доставку документу в електронний кабінет та відправлено повідомлення на e-mail.

12 листопада 2025 року представник скаржника надіслав засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» заяву про видачу виконавчих листів.

Відповідно до супровідного листа, у відповідь на заяву судом було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку копію оскаржуваного рішення 13 листопада 2025 року.

З огляду на вищевикладені вимоги ст. 354 ЦПК України, оскільки позивач має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», а тому отримав електронний примірник рішення 04 серпня 2025 року, враховуючи вимоги п. 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, в електронному кабінеті, то право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження АТ КБ «Приватбанк» має у разі подання апеляційної скарги до 03 вересня 2025 року (включно).

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджується представником скаржника в заяві про виконання ухвали суду, електронний примірник оскаржуваного рішення отримано позивачем 01 серпня 2025 року через електронний кабінет системи «Електронний суд».

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що представник позивача в апеляційній скарзі не посилається на обставини та докази, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України, у період, що перевищує 30 днів з дня отримання копії оскаржуваного рішення суду через систему «Електронний суд».

Оскільки статтею 354 ЦПК України закріплене право особи на поновлення строку на апеляційне оскарження лише у випадку подання апеляційної скарги протягом 30 днів після отримання копії рішення, то тридцятиденний строк на оскарження рішення розпочався для позивача 04 серпня 2025 року, враховуючи вимоги п. 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, та завершився 03 вересня 2025 року. Проте представник позивача звернувся з апеляційною скаргою після завершення тридцятиденного строку з дня отримання копії рішення та поважних причин пропуску цього строку не зазначає.

Надаючи позивачу строк для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, Київський апеляційний суд в ухвалі від 30 грудня 2025 року обчислив строк на апеляційне оскарження з моменту отримання позивачем електронного примірника рішення суду першої інстанції від 31 липня 2025 року, тобто з 04 серпня 2025 року та вказав, що необхідно зазначити поважні причини пропуску строку, встановленого ст. 354 ЦПК України, у період, що перевищує 30 днів з дня отримання копії судового рішення.

Проте, представник скаржника вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року не виконала, посилаючись на те, що, зокрема, вся вхідна кореспонденція обробляється тільки одним визначеним працівником банку, який має ключ в одному екземплярі для доступу до електронного кабінету, а зміст рішення (позитивне чи негативне) визначає не працівник, а комп`ютерна система. Також представник скаржника в заяві підтвердила факт отримання електронного примірника оскаржуваного рішення 01 серпня 2025 року.

Разом з тим, помилковt визначенyz відповідним програмним комплексом змісту оскаржуваного рішення, що стало причиною звернення з апеляційною скаргою через 4 місяці після отримання електронного примірника оскаржуваного рішення, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до висновку Верховного Суду в ухвалі від 15 січня 2026 року у справі №240/14153/24: «Також Верховний Суд звертає увагу на тому, що використання штучного інтелекту для підготовки процесуальних документів саме по собі не заборонено. Проте відповідальність за достовірність інформації, викладеної у процесуальних документах, покладається виключно на учасника справи. Верховний Суд наголосив на обов`язковості дотримання принципу фахового людського контролю (human-in-the-loop). Використання штучного інтелекту у правничій діяльності допускається виключно як допоміжний інструмент, який не може замінити професійну діяльність правника: його критичне мислення, фахове судження та правову кваліфікацію.»

Враховуючи викладене, заява про виконання ухвали не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, то підстави для поновлення строку відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, єспл, від 18 жовтня 2005 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка подана представником Рурою Наталією Вікторівною, на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.