Справа № 585/4088/25
Номер провадження 2/585/84/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючої судді - Євлах О.О., за участю: секретаря судових засідань Безручко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

до

відповідачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

третя особа: Приватне акціонерне товариство «Ічнянський завод сухого молока та масла»

вимоги позивача: про визначення частки боржника у об`єкті права спільної сумісної власності подружжя,-

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 22 жовтня 2025 року Роменський відділ ДВС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( далі позивач) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки боржника у об`єкті права спільної сумісної власності подружжя.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконанні у Роменському відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 75037572 до складу якого входять виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на загальну суму 688809,57 гривень.

Державним виконавцем направлено запити для виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення та джерела отримання доходів до Державної податкової служби України. Пенсійного фонду України з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником . 11.03.2025 року з рахунку боржника було списано кошти в сумі 26218,25 грн, яка була спрямована на погашення заборгованості перед стягувачем. Боржником самостійно були сплачені кошти в сумі 1500 грн. 27.01.25 року, 04.03.25 року, 30.04.25 року та 04.08.25 року. Але даних проплат недостатньо для виконання вищевказаних рішень суду . тому є потреба у зверненні стягнення на майно боржника.

Відповідно до відповіді МВС України за боржником зареєстровано транспортний засіб: Реєстраційний/кадастровий номер : найменування: ГАЗ, який відповідно до постанови про розшук майна боржника від 16.05.2024 р. оголошений в розшук.

В заяві про примусове виконання рішення стягувачем зазначено про те, що за боржником ОСОБА_1 нерухомого майна на праві приватної власності не має. Разом з тим, її чоловік ОСОБА_4 є власником житлового будинку загальною площею 94,1 кв.м., гаража, сараю, літньої кухні, погреба, вбиральні та земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0118, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, загальною площею 94,1 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., гараж літ.»Г», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», погреб літ «п/г», вбиральня літ. «У», а також земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер : :02:019:0118, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно набуте ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 17.12.1993 р., зареєстрованого в Роменському МБТІ 06.01.1994 р. за №3371. За час шлюбу з ОСОБА_1 було проведено прибудову загальною площею 60,6 кв.м. (згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2013 р.) та збільшено житлову площу з 16,8 кв.м. до 47,6 кв.м. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна даний житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_2 02.04.2013 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб укладено 17.06.1988 року, номер актового запису №497.

08.10.2025 року до відділу ДВС надійшло клопотання від ТОВ «Ічнянський маслозавод» №1016 від 03.10.25 року про звернення до Роменського міськрайсуду з позовною заявою про визначення частки боржника ОСОБА_1 у об`єкті права спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки частка майна не визначена, подальша реалізація майна, а відповідно і виконання рішення суду без визначення частки майна є неможливим.

У даному конкретному випадку боржник ОСОБА_1 набула право спільної сумісної власності на житловий будинок, на який у період шлюбу на підставі договору дарування набув право власності її чоловік ОСОБА_2 , вказане майно за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості, що доводиться проведенням прибудови до житлового будинку, загальною площею 60,6 кв.м., чим збільшено житлову площу з 16,8 кв.м. до 47,6 кв.м.

3. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В судове засідання сторони не з`явилися.

5.Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

6.Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені, засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі суду не надали.

7. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року (а. с.56) було постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

9. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

10. Судом встановлено, що згідно Договору дарування від 17.12.1993 року, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 16,8 кв.м. з надвірними будівлями: сарай дощатий Б, погріб цегляний п/г розташований за адресою : АДРЕСА_2 . ( а.с.35-38)

11. Згідно будівельного паспорта на будівництво господарських будівель і споруд ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 рішенням виконкому РМР від 21.12.1994 року №359 дозволено будівництво господарських будівель: господарського сараю, гараж, прибудову до житлового будинку, коридор. ( а.с.8-9)

12. Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2013 року загальна площа прибудови (сарай гараж, літня кухня) - 60,6 кв.м. Замовник ОСОБА_2 .( а.с.18-22)

13. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №447837324 від 15.10.25 року житловий будинок загальною площею 94,1 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером::02:019:0118, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_2 . До складових житлового будинку на зазначеній земельній ділянці розміщені складові частини об`єкта нерухомості: гараж «Г», сарай «Б», літня кухня «В», погреб «п/г», вбиральня «У».( а.с.33-34).

14. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовлено 20.11.2012 року, в якому зазначено, що житлова площа будинку за цією адресою складає 47,6 кв.м., загальна площа 94,1 кв.м. ( а.с.10-15)

15. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, стверджується, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.06.1988 року, укладено шлюб, номер актового запису №497.(а.с.16-17)

16. Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження №750377572 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до складу входять виконавчі провадження : 76761171, 75570142, 75243206, 75012770, 75012458 , 75012031, 75011726.( а.с.23-24)

17. Постановою від 19.07.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75570142 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 111715,79 грн ( а.с.25)

18. Постановою від 07.06.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75243206 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 76884,73 грн. ( а.с.26)

19. Постановою від 15.05.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75011726 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 74259,11 грн та судовий збір 2270,00 грн. ( а.с.27)

20. Постановою від 12.12.24 року відкрито виконавче провадження ВП №76761171 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 41122,00 грн та судового збору 3028,00 грн. ( а.с.28)

21. Постановою від 15.05.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75012770 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 96919,83 грн та судового збору 2481,00 грн. ( а.с.29)

22. Постановою від 15.05.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75012458 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 62674,00 грн та судового збору 2270,00 грн. ( а.с.30)

23. Постановою від 15.05.24 року відкрито виконавче провадження ВП №75012031 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» боргу в сумі 247036,28 грн. ( а.с.31)

24. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 447811289 від 15.10.2025 року внесено обтяження - арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 33956833, 21.08.2012 р. , ВДВС Роменського МРУЮ. (а.с.32)

V. Норми права

25 Відповідно достатті 129-1 Конституції Українисудове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначеніЗаконом України «Про виконавче провадження».

Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадовихосіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

За змістом частини шостоїстатті 48 Закону України «Про виконавче провадження»стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Конституційний Суд України послідовно наголошує у своїх рішеннях на зобов`язанні держави забезпечувати конституційні права і свободи:

- «конституційні права і свободи є фундаментальною основою існування та розвитку Українського народу, а тому держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для їх реалізації. Відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод, оскільки призводить до того, що вони стають декларативними, а це є неприпустимим у правовій державі» (абзац четвертийпідпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012);

- «держава, виконуючи свій головний обов`язок утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина другастатті 3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини» (абзац першийпункту 3 мотивувальної частини рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третійпункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше реченняабзацу другогопункту 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятийпідпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання(абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2018 року № 2-р (ІІ)/2019).

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що визначенестаттею 6Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; водночас ухиленням від виконання цього обов`язку є перекладення державою відповідальності за фінансове забезпечення організації виконавчого провадження на особу, на користь якої ухвалене судове рішення; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (§ 43 рішення у справі«Shmalkov.Ukraine»від 20 липня 2004 року, § 84 рішення у справі«Fuklevv.Ukraine»від 07 червня 2005 року, § 64 рішення у справі «Apostolv.Georgia»від 28 листопада 2006 року, §§ 46, 51, 54 рішення у справі«YuriyNikolayevichIvanovv.Ukraine»від 15 жовтня 2009 року).

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 4, частина четверта статті 42 ЦПК України)

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

Процесуальні норми виконавчого провадження (частина шостастатті 48 Закону України «Про виконавче провадження») передбачають, що у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові 15 січня 2020 року (справа №367/6231/16-ц,провадження № 14-529цс19)поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена; частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

VІ. Оцінка Суду.

26. Підставою звернення державного виконавця до суду із цим позовом стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та на переконання державного виконавця є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншими особами. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника та її чоловіка, набуте ними в шлюбі, частку боржника в цьому майні не визначено.

Як встановлено частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Визначений у Законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, спрямований на розв`язання суто процесуальних суперечок та здійснення судового контролю за ключовими аспектами виконавчого провадження, при цьому спір, що існував між боржником та стягувачем, вже вирішений судовим рішенням, що виконується.

У зв`язку з наведеним та з урахуванням відкритого виконавчого провадження виникає питання щодо порядку звернення до суду щодо визначення частки боржника у спільному майні(позовне провадження, подання державного виконавця).

Практика ЄСПЛ свідчить, що за наявності спору про право цивільне держава повинна забезпечити учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів.

На досягнення цієї мети спрямовані правила процессуального Закону, що регламентують позовне провадження.

Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові15 січня 2020 року (справа №367/6231/16-ц,провадження № 14-529цс19), за зверненням державного виконавця суд визначає частку боржника з метою подальшого звернення стягнення на неї.

Зважаючи на вищевикладене, та те, що майно, яке ОСОБА_2 набув згідно Договору дарування (а.с.35-37), за час його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 збільшилось у своїй вартості та кількості, оскільки у цей період було збудовано нові об`єкти. Враховуючи, що майно набуте(побудоване) подружжям у шлюбі є об`єктом спільної сумісної власності, то суд приходить до висновку про можливість визначення за ОСОБА_1 1/2 частики у нерухомому майні, що складається з: прибудови до будинку загальною площею 60,6 кв.м.; сараю загальною площею 19,6 кв.м.; гаража площею 22,6 кв.м.; літньої кухні площею 12,8 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, виходячи з аналізу змісту норм чинного законодавства, що регулює відносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

27. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №7863 від 30.10.2025 року (а.с.48) позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні повністю, тому з відповідача на користь Східного МРУ МЮ необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Ічнянський завод сухого молока та масла» про визначення частки боржника у об`єкті права спільної сумісної власності подружжя, - задовольнити.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) у нерухомому майні, що складається з : прибудови до будинку загальною площею 60,6 кв.м.; сараю загальною площею 19,6 кв.м.; гаража площею 22,6 кв.м.; літньої кухні площею 12,8 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить частки.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень в рівних частках з кожного.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Сумського апеляційного суду через єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, або через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 20 лютого 2026 року.

Позивач: Роменський відділ державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження : бульвар Шевченка,8, м.Ромни, Роменського району Сумської області, 42000 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Ічнянський завод сухого молока та масла», , місцезнаходження: 16700, Чернігівська область, м.Ічня, вул.Бунівка, 164.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ