РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судових засідань Сергієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2025 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернулася до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 82448,21 грн, з яких: 76746,29 грн - за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 за період з 01.10.2014 по 31.01.2025; 1029,00 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.10.2025; 1186,28 грн - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.10.2025; 698,64 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 31.10.2025; 2104,00 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.10.2025, 684,00 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2025 по 31.10.2025.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого теплопостачання та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідачі, будучи споживачами послуг, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо належного розрахунку за спожиті послуги не здійснюють, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість.

Відповідно до відзиву, поданого 25 грудня 2025 року через систему «Електронний суд», ОСОБА_2 просила застосувати строк позовної давності в частині заборгованості нарахованої до 28 листопада 2022 року. У решті позовних вимог відмовити або зменшити розмір стягнення відповідно до фактично доведених обставин. ОСОБА_2 у зазначеному відзиві стверджує: здійснення під час спірного періоду часткових платежів не є визнанням боргу за всі періоди та не перериває перебіг строку позовної давності; позивач не довів фактичне проживання та користування житлово-комунальними послугами усіма відповідачами протягом усього періоду, за який заявлені позовні вимоги; ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час розгляду справи процедура оформлення спадкових прав не завершена.

Окрім того, в запереченнях від 09 лютого 2026 року та додаткових поясненнях від 11 лютого 2026 року ОСОБА_2 зазначає, що позивачем не доведено належними доказами факт, обсяг та якість надання послуг теплопостачання у спірний період; заявлена до стягнення заборгованість сформована без належного щомісячного розрахунку, без підтвердження застосованих тарифів та без подання первинних облікових документів; вимоги щодо стягнення абонентської плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем є самостійними майновими вимогами, які не підтвердженні доказами укладення договорів та фактичного надання відповідних послуг.

16 січня 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 заявлене клопотання про витребування: повного тексту публічного договору у редакції, що діяла станом до 01.07.2022, з доказами доведення його умов до відома кожного з відповідачів; документальні докази акцепту договору кожним з відповідачів; первинні документи, що підтверджують фактичне користування послугами; деталізований та документально підтверджений розрахунок заборгованості окремо по кожному з відповідачів.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивача та відповідачами подані заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши подані докази, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема: послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

На підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998 року № 1407 в редакції рішення від 30.09.2003р. № 946, з урахуванням рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» від 20.12.2006 року № 1186 КП «Харківські теплові мережі» визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, яке враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин на підставі ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

За змістом ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до інформації щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, отриманої судом 05.12.2025, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені відповідачі, а також ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . станом на 01 червня 2017 року, що підтверджується відомостями інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста харкова від 19 лютого 2026 року.

Керуючись ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд вважає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є належними відповідачами, які несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, наданих позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Положеннями ч. 5 ст. 543 ЦК України передбачено, що смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Відтак, смерть ОСОБА_4 , який був зареєстрований за значеною адресою до 16.03.2023 відповідно до довідки від 25.11.2025, не змінює обсягу солідарного обов`язку відповідачів перед позивачем.

Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги з постачання є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (www.hts.kharkov.ua) 31.10.2021 оприлюднено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Відповідно до п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.12.2022, тобто факт отримання відповідачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

З 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які 01.06.2022 опубліковані на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (www.hts.kharkov.ua).

Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, зважаючи на наступне.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом (ч. 6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Суд зауважує, обставини щодо належного надання позивачем житлово-комунальних послуг матеріалами справи не спростовуються. З вимогами щодо перевірки якості наданих послуг відповідачі до управителя не звертались. Акти-претензії, які б свідчили про ненадання послуг чи надання їх неналежної якості, не складались. Отже, відповідачами будь-яким чином не спростовано надання позивачем їм житлово-комунальних послуг належної якості.

Оскільки вказана квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг не спростовано, а тому підстав для несплати за отриманні послуги, не вбачається.

Щодо доводів відповідача про існування підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Відповідно до положень ст. 256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно із яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року.

Постановою КМУ від 27.06.2023 №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Поряд із цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IXнабрав чинності 17.03.2022.

Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.

Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.

Отже, з 02.04.2020 діяв механізм продовження позовної давності на строк дії карантину (п. 12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX), який тривав до 30.06.2023, а з 17.03.2022 - також продовження на строк дії воєнного стану (п.19 у редакції Закону № 2120-ІХ) до 29.01.2024. Надалі з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг позовної давності був зупинений (нова редакція п. 19, Закон № 3450-ІХ), а з 04.09.2025 зазначений пункт виключено (Закон № 4434-ІХ), що поновило перебіг строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Матеріали справи свідчать про те, що КП «Харківські теплові мережі» 03 грудня 2025 року звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.10.2025 року в загальній сумі 82448,21 грн.

Загальний трирічний строк звернення до суду, з урахуванням поновлених строків позовної давності з 04.09.2025 до часу звернення позивача до суду, охоплює нарахування заборгованості відповідачів за опалення та гарячу воду за період з 03 червня 2017 року по 31 жовтня 2025 року.

Зважаючи на те, що відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахування періоду платежу у відповідачів відсутня заборгованість за червень місяць 2017 року, то стягненню підлягає заборгованість за період часу липень 2017 року жовтень 2025 року в загальній сумі 67325,51 грн.

У задоволенні позову КП «Харківські теплові мережі» до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги за період жовтень 2014 року - травень 2017 року слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги КП Харківські теплові мережі» задоволено частково, тому судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» пропорційно задоволених вимог у розмірі 1978,13 грн по 659,38 грн з кожного.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів від 16.01.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до матеріалів справи відзив у цій справі, поданий ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» 25 грудня 2025 року, при цьому, клопотання про витребування доказів заявлене через систему «Електронний суд» 16 січня 2026 року, тобто із пропуском встановленого строку без обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк, що є підставою для залишення клопотання без задоволення.

Водночас, суд зауважує, текст договору, який відповідач бажає витребувати є публічним і в загальному доступі. Матеріали справи містять відомості про нарахування та оплату за надані послуги, що дозволяє суду встановити обставини, які є підставою та предметом позову.

Керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за отримані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 67325,51 грн, з яких: 61623,59 грн - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2017 по 31.10.2025; 1029,00 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.10.2025; 1186,28 грн - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.10.2025; 698,64 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 31.10.2025; 2104,00 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.10.2025, 684,00 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.10.2025.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1978,13 грн по 659,38 грн з кожного.

Клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів від 16.01.2026 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 19.02.2026.

Сторони справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11.

Відповідачі:

ОСОБА_1 : адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 : адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя Кіндер В.А.