Справа № 587/2373/25
Номер провадження 22-ц/816/1575/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суду складі колегії суддів:

головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач),

суддів Собини О.І., Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності:

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1

представника адвоката Ющенка Андрія Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Ющенка Андрія Юрійовича, про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою

на заочне рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2025 року (суддя Степаненко О.А.), ухвалене у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Сумський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

15 травня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Мазурова К.Д звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та стягнення аліментів.

Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2025 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_3 батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено внести відповідні зміни до актових записів дітей.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 травня 2025 року і до повноліття дітей.

В апеляційній скарзі представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвокат Ющенко А.Ю., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 .

Вказує, що суд встановив такий факт лише на підставі пояснень одного свідка, будь-яких доказів спільного проживання сторін, реєстрації їх місця проживання за однією адресою, ведення ними спільного господарства суду не надано. До участі у справі не була залучена матір відповідача, яка дійсно могла підтвердити чи спростувати такий факт. Доводить навмисне створення ситуації для розгляду справи без участі відповідача, оскільки суду не було повідомлено про його перебування на військовій службі та зникнення безвісти, судові виклики він не отримував і не знав про розгляд справи. У порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України провадження у справі за участі відповідача-військовослужбовця не було зупинене.

Ухвалами Сумського апеляційного суду від 26 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною вказаною скаргою, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12 березня 2026 року від представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Ющенка А.Ю. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України та зникнення його безвісти 07 травня 2025 року під час захисту територіальної цілісності та суверенітету України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22 зазначено: «з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що переведені на воєнний стан; упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі; якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні…»

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із списків особового складу військової частини військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Як вбачається зі довідки (форма 5) від 08 листопада 2024 року № 33561 солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 06 листопада 2024 року (а.с. 66).

Згідно із сповіщення сім`ї від 10 липня 2025 року № 41/2025, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти (зазначено дату) у липні 2025 року під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та суверенітету України - зазначено поблизу якого населеного пункту та району Донецької області (а.с. 67).

За даними Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Сумська область, Сумський район, с. Верхня Сироватка, РНОКПП НОМЕР_2 , є особою зниклою безвісти за особливих обставин на території бойових дій, статус набуто 05 листопада 2025 року.

Враховуючи, що відповідач, перебуваючи на військовій службі в ході виконання своїх обов`язків щодо захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України зник безвісті, та, що законом чітко визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони на військовій службі, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів наголошує, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення апеляційного провадження у справі, тобто припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України), чи у разі вираження ОСОБА_3 свого волевиявлення на продовження розгляду справи, апеляційне провадження у справі буде поновлено.

Керуючись ст. 251, 253, 260, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Ющенка Андрія Юрійовича, про зупинення провадження у цій справі задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Сумський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства та стягнення аліментів, до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повна ухвала складена «13» березня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді О.І. Собина

А.П. Сидоренко