Провадження №: 2/336/1679/2026
УХВАЛА

про направлення позовної заяви за підсудністю

13 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Титаренко В.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023, звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0859/82/0025597 від 25.01.2012 у розмірі 43 035,14 гривень, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400,00 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2026 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 04.02.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

На адресу суду надійшла відповідь на ухвалу суду від 29.01.2026, відповідно до інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідачка була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 на даний час фактичною адресою проживання та листування відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_2 з 30.05.2024 року, яка не віднесена до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в ст. 27 ЦПК України.

Згідно загального правила про підсудність за ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Статтею 31 ЦПК України передбачено, що передача справи з одного суду до іншого суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суд.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку, що вона не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя та підлягає переданню до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 2).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 2).

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія Звєздова