УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 752/13479/24

провадження № 61-2915ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 ,яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року (повний текст постанови складено 09лютого 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та пені, у якійпросила суд стягнути із ОСОБА_3 на свою користь загальну суму боргу відповідача по сплаті аліментів становить 138 000 грн, пеня - 443 780 грн, які.

У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому просив:

зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини за №752 від 02 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року до моменту набрання рішенням суду у справі законної сили з 8 000 грн до 3 000 грн щомісячно;

звільнити ОСОБА_3 від заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини за № 752 від 02 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що становить різницю між розміром аліментів, встановлених нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини № 752 від 02 серпня 2021 року та розміром фактично сплачених ОСОБА_3 аліментів за період з 01 жовтня 2022 року та до моменту набрання рішенням законної сили;

зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини за №752 від 02 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з 8 000 грн до 3000 грн щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_3 від заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини за № 752 від 02 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 26 червня 2024 року в розмірі 103 800 грн.

Зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений нотаріально посвідченим договором про визначення порядку сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, участі батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення місця проживання дитини за № 752 від 02 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з 8 000 грн до 3 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів скасовано, ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 103 800 грн заборгованості.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року залишено без змін. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

06 березня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Предметом спору у справі за первісним позовом є стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 138 000 грн, пеня - 443 780 грн.

Предметом спору у справі за зустрічним позовомє зменшення розміру аліментів з 8 000 грн до 3 000 грн щомісячно та звільнення від заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У пункті 3 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Ціна позову у цій справі становить 629 780 грн (581 780 грн + 48 000 грн (8 000 грн * 6 місяців)) і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат