Номер апеляційного провадження 22-ц/824/7571/2026
Головуючий у суді першої інстанції Л. М. Осіпенко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду та перевірив виконання вимог статті 356 ЦПК України щодо апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,

у с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року задоволено позов ТОВ «Євро - Реконструкція».

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мамаєв Д. Ю. подав апеляційну скаргу із пропуском строку, передбаченого ст. 354 ЦПК України, який просить поновити посилаючись на те, що повне рішення суду було вручене йому 23.12.2025. Апеляційну скаргу до суду представник відповідача подав лише 26.01.2026 у зв`язку із фактичною відсутністю електроенергії та неможливістю працювати під час повного блекауту в м. Києві, який фактично відбувся з 09.01.2026. Саме відсутність опалення та водопостачання в м. Києві за робочою адресою адвоката не дала можливість вчасно виконати процесуальні вимоги закону щодо апеляційного оскарження рішення суду у визначений законом строк.

Вирішуючи заяву представника відповідача про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Частиною 7 статті 272 ЦПК України передбачено, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення - стаття 127 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.12.2025 за результатами розгляду справи по суті спору судом ухвалено рішення.

Електронний примірник рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 рокубуло доставлено до електронного кабінету системи «Електронний суд» представника відповідача - адвоката Мамаєва Д. Ю. 22.12.2025 11:18:37 та відповідно до частини 6статті 272 ЦПК Українивважається врученимстороні відповідача у робочий день, наступний за днем його відправлення, а саме 23 грудня 2025 року (вівторок).

Отже, з дня вручення 23.12.2025 представнику відповідача копії рішення суду від 19.12.2025, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, сторона відповідача мала право на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду, тобто апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду необхідно було подати до 22 січня 2026 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу подано до апеляційного суду 26.01.2026 через електронний кабінет в системі «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Мамаєвим Д. Ю., тобто з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, як на поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги представник відповідача вказує на фактичну відсутність електроенергії та неможливість працювати під час повного блекауту в м. Києві, який фактично відбувся з 09.01.2026. Саме відсутність опалення та водопостачання в м. Києві за робочою адресою адвоката не дала можливість вчасно виконати процесуальні вимоги закону щодо апеляційного оскарження рішення суду у визначений законом строк.

Однак апеляційний суд вважає, що наведене не може слугувати підставою для поновлення представнику відповідача пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, з огляду на таке.

Так, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Із матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення представником відповідача було отримано 23.12.2025. Масове відключення (аварійне та екстренне) будинків від постачання електроенергії та централізованого опалення почалося з 09.01.2026 внаслідок попередніх атак країни агресора на енергетичну інфраструктуру.

Представник відповідача, як адвокат, був бізнаний про процесуальні строки апеляційного оскарження рішення суду, та з 09.01.2026 фактично розумів обмеження об`єктивної можливості своєчасної підготовки апеляційної скарги на рішення суду у цій справі у строк до 22.01.2026, проте відповідних дій щодо подання апеляційної скарги у строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України не вчинив.

Посилання апелянта на посилення відключень електроенергії з 09 січня 2026 року не виправдовує пасивну процесуальну поведінку адвоката протягом попередніх днів (з дня отримання копії рішення суду 23.12.2025), коли об`єктивні можливості для підготовки та подання скарги існували. Відкладення вчинення процесуальної дії на останні дні строку є ризиком самого учасника справи, і неможливість вчинити дію в останній день через обставини, які не існували раніше, не є безумовною підставою для поновлення строку.

Крім того, апеляційна скарга подана через підсистему «Електронний суд», що передбачає можливість дистанційного звернення у будь-який час доби, незалежно від графіків роботи суду чи поштових відділень. Подання скарги 26.01.2026 (після спливу строку на апеляційне оскарження рішення суду) свідчить про наявність у скаржника технічної можливості доступу до Інтернету та електронних сервісів, проте не обґрунтовує, чому така можливість була відсутня до 22.01.2026.

При цьому питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуальних строків. Такою підставою можуть бути лише обставини, які створили об`єктивні перешкоди для вчинення процесуальних дій конкретною особою.

Проте у даній справі обставини, які б створили об`єктивні перешкоди для вчинення процесуальних дій представником відповідача для подання апеляційної скарги на рішення суду від 19.12.2025 у строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, тобто до 22.01.2026, не встановлено.

Скаржником не надано жодних доказів того, що перешкоди (відсутність електропостачання та централізованого опалення) мали безперервний характер протягом усього визначеного законом строку - з 23.12.2025 по 22.01.2026.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Цивільний процесуальний закон покладає на сторони обов`язок щодо добросовісності їх дій, оскільки вона сприяє встановленню дійсних прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах. Лише здійснення сторонами своїх процесуальних прав для досягнення тих процесуальних цілей, які визначені законом, та сумлінне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків може забезпечити справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи, у межах якого будуть встановлені дійсні права та обов`язки сторін. Добросовісність у відповідному контексті слід розуміти як використання правових важелів процесуального статусу сторони виключно для досягнення встановленої законом процесуальної мети.

Так, виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача як на поважну причину неможливості подання до суду апеляційної скарги на рішення суду від 19.12.2025 у визначений п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк, тобто до 22.01.2026, у зв`язку із екстренними/аварійними відключеннями електропостачання та централізованого опалення за місцем роботи адвоката, апеляційний суд прийняти не може, з навдених вище підстав.

Жодного доказу з приводу об`єктивної неможливості подання до суду апеляційної скарги у визначений законом строк (до 22.01.2026), адвокатом надано не було.

Поновлення пропущенного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenkov. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyyv. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsyav. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішенняпитання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагаєтьсявказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійсненняправосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи маютьрозраховувати на те, що ці норми будутьзастосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 - адвокатом Мамаєвим Д. Ю. на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року подано із пропуском строку, визначеного положеннями статті 354 ЦПК України, а вказані причини пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначені в заяві про поновлення такого строку, не можуть бути визнані судом поважними з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки, апеляційна скарга на рішення суду подана представником відповідача з пропуском строку на апеляційне оскарження, а підстави пропуску, вказані апелянтом в заяві про поновлення, визнані судом неповажними, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для надання строку особі, яка подала апеляційну скаргу подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року. До заяви необхідно додати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне осркаження рішення суду, на які апелянт буде посилатися у заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, а саме суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки останньої.

За таких обставин, апеляційна скарга представника відповідача підлягає залишенню без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу надається строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду.

Керуючись статтями354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року залишити без руху, надавши особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подання заяви, в якій необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Роз`яснити, якщо заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави будуть визнані неповажними, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач