У Х В А Л А

про повернення заяви

17.02.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

заінтересована особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович (місцезнаходження: 79057, м.Львів, вул. Г.Чупринки, буд.74),

про: встановлення факту перебування у шлюбі,

в с т а н о в и в:

22 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява, у якій заявник просить суд встановити факт перебування у шлюбі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи заявника у справі.

16 лютого 2026 року до суду надійшла довідка (вх.№4834/26) про місце реєстрації заявника та підтверджено його дійсне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Франківського району м. Львова.

Проте, вивчивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, суддя звертає увагу на таке.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З відомостей автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2025 у справі №465/4717/25 уже відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Петельки Ігоря Васильовича, про встановлення ідентичного факту.

Не скориставшись правом на оскарження вищевказаної ухвали суду, заявник 22.01.2026 повторно звернувся до суду з ідентичною заявою.

При цьому, заявником подано такі ж додатками, включно з тією ж квитанцією до платіжної інструкції № 35 від 30.05.2025 про сплату судового збору у сумі 605,60 грн, яку уже зараховано у справі у справі №465/4717/25.

Тобто заявник повторно звернулася до суду із тою самою заявою незважаючи на те, що у відкритті провадження уже було відмовлено.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відкриття провадження у справі судом можливе лише за умови відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (частина 1 статті 187 ЦПК України).

Незважаючи на існування остаточного судового рішення у формі ухвали про відмову у відкритті провадження від 13.06.2025 у справі №465/4717/25 з тих підстав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства із роз`ясненням позасудового порядку офіційного визнання і підтвердження відповідного факту, заявник повторно звернувся з ідентичною заявою та з ідентичним набором додатків.

Неодноразові подання заяви з одним і тим же предметом, за умови, що заявнику відмовлено у відкритті провадження за цією ж заявою є ознакою недобросовісної процесуальної поведінки.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 43 ЦПК України).

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 43 ЦПК України).

Подання такої заяви суперечать завданню цивільного судочинства, яким у відповідності до ч. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, що прямо вказано ч. 2 ст. 2 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Приписами ч. 3 ст. 44 ЦПК України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням указаних висновків заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 2, 43, 44, 293, 315 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву про встановлення факту повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка подала таку заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Копію заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.