1Справа № 335/2467/26 2-з/335/17/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника адвоката Дудки Вікторії Борисівни, треті особи: приватний нотаріус Швецова Оксана Сергіївна, Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради про витребування доказів до пред`явлення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника адвоката Дудки Вікторії Борисівни, треті особи: приватний нотаріус Швецова Оксана Сергіївна, Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради про витребування доказів до пред`явлення позовної заяви, в якій просить суд витребувати у Приватного нотаріуса Швецової Оксани Сергіївни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» (далі - Заявник/Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 20.11.2018. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується доданими до цього клопотання доказами. На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 145 560,00 грн. З метою встановлення кола спадкоємців та пред`явлення до них вимог Банк звернувся з претензією кредитора до органів нотаріату, які не надали інформацію про спадкоємців позичальника. Таким чином, без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Матеріали спадкової справа та інформація про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, можуть ідентифікувати спадкоємців померлого та визначити перелік спадкового майна, за рахунок якого кредитор має право задовольнити свої вимоги. Разом з тим, Банк не має права на отримання вищезазначених доказів самостійно, оскільки він як фінансова установа відсутній у переліку юридичних осіб, які мають право отримувати інформацію, яка становить нотаріальну таємницю, та не уповноважений на отримання інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем. У заяві просила розглянути заяву без участі представника АТ КБ «Приватбанк».

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подання позову та додані до неї матеріали, суддя доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.11.2018 між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №б/н від 20.11.2018.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 725 від 29.06.2023.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 20.11.2018, АТ КБ «Приватбанк» звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Швецової Оксани Сергіївни.

Листом від 29.08.2025 за вих №291/02-14 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Швецовою О.С. повідомлено АТ КБ «Приватбанк», що з вимогою кредитора щодо боржника ОСОБА_1 спадкоємців померлого ознайомлено 27.09.2023.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 рокуза№3477-IVзастосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, серед іншого, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст 84 ЦПК України).

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку , встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Таким чином, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Як вбачається із поданої заяви, АТ КБ «Приватбанк» має намір подати до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців померлого.

Банк, звертаючись до суду, подав клопотання про витребування доказів на підставі ч. 4 ст. 84 ЦПК України. При цьому, Банк позбавлений можливості самостійно отримати необхідні відомості про коло спадкоємців після смерті позичальника, а також інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, для захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку.

Заявник звертає увагу суду на те, що він наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача(ів). Пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача(ів), ЦПК України не допускається.

Заявник надав до суду докази неможливості самостійно отримати такі докази (жодної інформації про спадкоємців позичальника банку надано не було в силу ст. 8 Закону України «Про нотаріат»).

Суд зауважує, що витребувані документи мають пряме відношення до предмету спору та сприятимуть можливості пред`явлення позову, а самостійно заявник отримати такі відомості не має можливості.

З огляду на викладене, виходячи з характеру та суті спірних правовідносин, предмету можливого позову та предмету доказування, сприяючи заявнику як особі, яка може набути статусу позивача, у здійсненні її процесуальних прав та обов`язків, за наявності обґрунтованих труднощів у самостійному отриманні доказів щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті боржника, суд погоджується з доводами банку та приходить до висновку, що відомості про спадкоємців ОСОБА_1 , як потенційних боржників у кредитних зобов`язаннях, можуть бути отримані в порядку забезпечення доказів.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для витребування у приватного нотаріуса Швецової О.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребування у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради відомості про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті померлого, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 116, 117, 118, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника адвоката Дудки Вікторії Борисівни, треті особи: приватний нотаріус Швецова Оксана Сергіївна, Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради про витребування доказів до пред`явлення позовної заяви - задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Швецової Оксани Сергіївни (вул. Незалежної України, буд. 51, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69035 ) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Витребувати у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (бульв. Центральний, буд. 27, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69097) відомості про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказані докази повинні бути надані суду протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Роз`яснити заявнику Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», обов`язок подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення цієї ухвали.

У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Ухвала про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2026 року.

Суддя Н.І. Рибалко