УХВАЛА

03 березня 2026 року

м. Київ

справа № 748/1786/25

провадження № 61-1807ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2026 року (повний текст постанови складено 14 січня 2026 року)у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська індустріальна молочна компанія», третя особа - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська індустріальна молочна компанія»(далі - ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія»), в якому просив визнати договір купівлі-продажу № 1616 від 19 жовтня 2010 року зерноскладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» дійсним; внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_1 на вказаний зерносклад.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 листопада 2010року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу зерноскладу № 1616, на виконання умов якого було підписано акт приймання-передачі, а позивачем були перераховані кошти на банківський рахунок відповідача. Проте вказаний договір нотаріально не посвідчений. ОСОБА_1 вважає, що з огляду на те, що проект підписаного договору розроблявся безпосередньо відповідачем, а позивач був юридично не обізнаним та не міг припустити, що укладення договору без нотаріального посвідчення призводить до його нікчемності, то в діях ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» вбачається ухилення від нотаріального посвідчення договору, внаслідок чого позивач, який набув право власності на зерносклад в момент підписання акту приймання-передачі, позбавлений можливості користуватися придбаним нерухомим майном та використовувати його за призначенням.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

12 лютого2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, через представникаКоренькову Т. Ю., на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2026 року, в якій просив їх скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Суди встановили, що відповідно до пункту 1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві зерносклад загальною площею 385 кв.м, який знаходиться за адресою: 15510, вул. Тичини, село Хмільниця Чернігівського району, Чернігівської області, а Покупець зобов`язується прийняти зазначений зерносклад і сплатити Продавцеві договірну ціну за нього, яка становить 11 030 грн.

Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська індустріальна молочна компанія», третя особа-Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат