справа № 208/3123/26
провадження № 2-з/208/34/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах цивільної справи №208/3123/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Згідно до позовних вимог, позивач просить:

-Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , і ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі п`ятнадцять тисяч триста доларів США відповідно до договору позики від двадцять третього липня дві тисячі двадцять першого року.

-Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , і ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 загальну грошову суму в розмірі двадцять дві тисячі сімсот доларів США відповідно до договорів позики від 01 жовтня 2021 року, 11 лютого 2022 року і 20 вересня 2022 року.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову. Згідно даної заяви просить:

- заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам у будь-який спосіб відчуження, розпорядження наступним нерухомим майном: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: А-1 - житловий будинок загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м.; Б-1 літня кухня; В-1 вбиральня; Г-1 - сарай; Д-1 вхід в підвал; №1,2 - огорожі; №3 - зливна яма; 1 - тротуар, а також вчиняти будь-які інші дії, що можуть ускладнити звернення стягнення на дану нерухомість.

- заборонити ОСОБА_3 та будь-яким третім особам у будь-який спосіб відчуження, розпорядження наступним нерухомим майном: 1/2 частка земельної ділянки кадастровий номер :02:022:0041, площею 0,05 га, а також 1/2 частка житлового будинку загальною площею (кв.м): 29,8, житлова площа (кв.м): 22,8, опис: житловий будинок А-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, вбиральня Д-1, №1 водопровід, №2-4 огорожі, №5 зливна яма, І-тротуар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти будь-які інші дії, що можуть ускладнити звернення стягнення на дану нерухомість.

В обґрунтування заяви зазначив, що не зважаючи на те, що строк виконання умов договорів на момент позики на момент подання позову вже сплив, але позичальники свого обов`язку повернути отриману позику не виконали, така обставина вимушує ОСОБА_1 звертатися до суду за захистом своїх прав нового кредитора та вимагати стягнення суми позику в примусовому порядку.

Вважає, що в даному випадку є усі підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчиняти дії щодо належного їм майна. Так, отримуючи позику позичальники в усіх вищезгаданих договорах зазначали, що в разі, коли вони не повернуть позичені гроші в установлений строк, ПОЗИКОДАВЕЦЬ вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку на свій розсуд (п.7 договору). Тобто, в разі невиконання умов договору щодо повернення позики, позичальники надавали позикодавцю право на власний розсуд визначати спосіб повернення позики в примусовому порядку, в тому числі і шляхом звернення стягнення на майно боржників.

Також в договорах позики позичальники вказували, що ці договори укладаються за умовою гарантування ПОЗИЧАЛЬНИКАМИ повернення позики за рахунок належного їм, як кожному окремо так і спільного майна, про що складається окрема розписка (п.8 договору).

До договорів позики від 23 липня 2021 року, від 01 жовтня 2021 року та від 11 лютого 2022 року додавалася розписка позичальника ОСОБА_3 , в якій він зазначав (розписка до договору позики від 11 лютого 2022 року), що: «Підписуючи цю розписку я, ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що проживає у АДРЕСА_1 , підтверджую, що гарантую ОСОБА_5 виконання умов договору позики від одинадцятого лютого дві тисячі двадцять другого року у сумі п`ять тисяч доларів США усім належним мені майном, в тому числі і належними мені: квартири під номером АДРЕСА_2 ; належними мені 8/9 (вісім дев`ятих) частками у праві спільної часткової власності на квартиру під номером тридцять сім, що знаходиться по АДРЕСА_3 , в будинку під номером чотирнадцять в м. Кам`янське приміщення квартири спільного заселення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; належною мені квартирою під номером сто сорок сім, що знаходиться в будинку під номером дев`ять по АДРЕСА_5 квартири за номером АДРЕСА_6 (сорок сім) в будинку за номером АДРЕСА_7 .

Тобто, позика надавалася за умови гарантування її самостійного повернення за рахунок належного позикодавцю ОСОБА_6 майна, а позбавлення можливості такого самостійного повернення самим ОСОБА_3 кваліфікувалась, як шахрайство.

Що стосується іншого відповідача - ОСОБА_2 , то йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (інформаційна довідка від 03.03.2026). І.І. 1/2 часток З огляду на суму позову є очевидним, що за рахунок належних Бурлуцькому житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , не вдасться забезпечити позов в сумі 38 000,00 доларів США, що станом на день його подання за курсом Національного банку України становить 1 664 400,00 грн.

У зв`язку з чим є необхідність, з урахуванням посилання в договорах позики на право позикодавця стягнути заборгованість в примусовому порядку на свій розсуд (п.7 договору), а також гарантування ПОЗИЧАЛЬНИКАМИ повернення позики за рахунок належного їм, як кожному окремо так і спільного майна (п.8 договору),- забезпечити позов також і належним іншому відповідачу - ОСОБА_2 майном - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3 точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з поміж іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність видузабезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід наголосити на тому, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо позивач не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Заявником подано заяву про забезпечення позову, зазначені у заяві обставини свідчать про те, що станом на час звернення із даною заявою, позичальники не повернули позивачу грошову суму у загальному розмірі 38000,00 доларів США.

У договорах позики, долучених до позовної заяви, у п. 7 зазначено, що у разі, коли позичальники не повертають позичені грошові кошти у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку на власний розсуд.

Крім того, у розписках боржник ОСОБА_3 зазначив, що гарантує виконання умов договору позики усім належним йому майном.

06 березня 2026 року між ОСОБА_1 , як новим кредитором, та ОСОБА_5 , як первісним кредитором, були укладені договори про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких до ОСОБА_1 перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, стосовно всіх договорів позики, а саме: від 23 липня 2021 року, від 01 жовтня 2021 року, від 11 лютого 2022 року та від 20 вересня 2022 року.Таким чином, з огляду на те, що первісний кредитор відчужив права вимоги за договорами новому кредитору, то він передав і право на судовий захист відповідних прав позикодавця.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 466378463 від 03.03.2026 встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 466385182 від 03.03.2026 року, ОСОБА_3 на праві власності належить частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0041.

3 урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах цивільної справи №208/3123/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу - задовольнити частково .

Заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб відчуження наступного нерухомого майна: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: А-1 - житловий будинок загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м.; Б-1 літня кухня; В-1 вбиральня; Г-1 - сарай; Д-1 вхід в підвал; №1,2 - огорожі; №3 - зливна яма; 1 - тротуар.

Заборонити ОСОБА_3 у будь-який спосіб відчуження наступного нерухомого майна: 1/2 частка земельної ділянки кадастровий номер :02:022:0041, площею 0,05 га, а також 1/2 частка житлового будинку загальною площею (кв.м): 29,8, житлова площа (кв.м): 22,8, опис: житловий будинок А-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, вбиральня Д-1, №1 водопровід, №2-4 огорожі, №5 зливна яма, І-тротуар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Застосувати даний захід забезпечення позову до набрання рішенням суду законної сили по даній справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: 51900, місто Кам`янське Дніпропетровської області, вул. І.Ясюковича, 5, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана