Номер провадження 2/211/2217/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гонтар А.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Криворізькатеплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

установив:

представник позивача акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося 09 грудня 2025 року до Довгинціського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого опалення відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з листопад 2023 року по березень 2025 року у сумі 11177,60 грн., заборгованості по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 212,76 грн. Зазначені суми заборгованості позивач, а також інфляційні втрати в сумі 1250,44 грн., 3% річних у сумі 382,36 грн. та пеню в сумі 465,66 грн. просить стягнути на свою користь з відповідача.

На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26 січня 2026 року представник позивача надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на їх користь основну суму боргу у розмірі 10631,78 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 212, 76 грн, компенсацію за інфляційні витрати 1250,44 грн, 3% річних в розмірі 382,36 грн., пеню у розмірі 465,66 грн, всього 12943 грн., судові витрати у розмірі 3028 грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, але подав заяву в якій заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд висновує таке.

Згідно із статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Але, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником приміщення 173 будинку АДРЕСА_3 , тому є споживачем послуги з централізованого опалення, яка надається АТ «Криворізька теплоцентраль» за зазначеною адресою (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017№2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005№2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КабінетуМіністрів України від 21.07.2005№ 630 (далі Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За положеннями частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У пункті 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідача, однак відповідач зобов`язання по оплаті за надану послугу здійснює неналежним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 , складається з заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 у сумі 10844,54 грн., заборгованості по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 212,76 грн. (а.с.83).

Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

Отжен, суд установив, що розмір несплачених відповідачем послуг з теплової енергії підтверджено відповідними тарифами та розрахунком позивача, дані не спростовані відповідачем.

Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц.

Так, на підставі розрахунків представника позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ст.625 ЦК України за період прострочення погашення заборгованості споживачів вбачається, що останній заборгував за спірний період позивачу інфляційні втрати в сумі 1250,44 грн., 3% річних у сумі 382,36 грн., пеню в сумі 382,36 грн (а. с. 84-86)

Суд зауважує, що за ст.1 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Натомість, за ч. 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

При цьому суд зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів Українивід 11березня 2020року №211 «Про запобігання поширенню на ериторії України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.

Законом України від 30березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України,спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантійу зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцевіта перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Крім того на підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Так у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

З огляду на наведені норми, суд переконався, що для заявлених позивачем вимог за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 року строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК України щодо продовження строків за ст.257 ЦК України на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статі 13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач надав суду 26 січня 2026 року квитанції на оплату послуг теплопостачання, а саме, квитанцію від 26.01.2026 року на суму 1500 грн, та квитанцію на оплату послуг теплопостачання від 18 грудня 2025 року на суму 11168,47 грн.

Отже, на час ухвалення рішення відповідач сплатив за послуги теплопостачня 12668, 47 грн. Оскільки позовні вимоги заявлені у сумі 12943 грн, то стягнути треба 274,53 грн.

Згідно із частиною першою статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки задовольнити треба 274,53 грн., то з огляду на положеня статті 141 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 64,22 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Електрична, 1, заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 у сумі 274 (двісті сімдесят чотири) гривні 53 коп., судовий збір у сумі 64 (шістдесят чотири) гривні 22 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя А.Л.Гонтар