Справа № 364/234/26
Провадження № 2/364/271/26
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

17.03.2026 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ( код ЄДРПОУ Київської обласної прокуратури 02909996, адреса: вул. Шолом-Алейхема, 38А, м. Біла Церква, Київська область, 09100, № тел. , е-пошта: , електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС зареєстровано 30.03.2023 за реквізитами: Білоцерківська окружна прокуратура код ЄДРПОУ )

в інтересах держави в особі:

Національної служби здоров`я України ( , адреса: проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073, № тел. , , е-пошта: , наявний електронний кабінет зареєстрований в підсистемі ЄСІТС),

третя особа на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» ( , адреса: вул. Ігоря Зінича, 9, м. Біла Церква, Київська область, № тел. , е-пошта: , електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС не зареєстрований),

до

ОСОБА_1 ( РНОКПП не відомий, паспорт не відомий, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку не відомі, місце перебування утримується ДУ « Київський слідчий ізолятор»)

про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

04.03.2026 на адресу суду надійшла зазначена позовна заява. Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору чи документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви вбачається, що прокурор заявляє вимогу майнового характеру, ціна позову - 15647, 22 грн.

У позові зазначено, що за подання даної позовної заяви судовий збір не сплачується відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, предметом заявлених позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, регламентується ст. 1206 ЦК України, на норми якої посилається також і прокурор у позовній заяві.

Зміст та суб`єктний склад зобов`язання, що регулюються ст. 1206 ЦК України, дозволяють констатувати, що це зобов`язання не є договірним, але й не є зобов`язанням із відшкодування шкоди в розумінні статті 1177 ЦК України (відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення), оскільки, зокрема, понесені закладом охорони здоров`я (кредитором) витрати на лікування не є завданою боржником (особою, яка вчинила злочин) шкодою. Зазначене має принципове значення, оскільки покладений на відповідну особу обов`язок не є видом цивільно-правової відповідальності, до цих правовідносин не підлягають застосуванню загальні положення про відшкодування шкоди, у тому числі такі, що стосуються підстав виникнення зобов`язання, змісту шкоди, солідарного обов`язку боржників тощо.

При цьому, посилання прокурора на п. 6 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки ні прокуратура, ні орган, в інтересах якого пред`явлено позов, не є потерпілим від злочину, відповідно до змісту позовної заяви.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах: про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, прокурор заявив позов, який не відноситься до жодної категорії осіб, які згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 17.01.2019 у справі № 462/375/17, у постанові від 19.01.2024 у справі №736/993/24, у постанові від 04.01.2024 у справі №750/10822/23.

За таких обставин у даному випадку відсутні визначені законом підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування витрат, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною другою ст. 4 цього ж закону визначено розміри ставок судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі позову становить 3328,00 грн.

Одночасно слід зазначити, що теза прокурора про нібито «судове звільнення» від сплати судового збору через висновки ВСУ - некоректна щодо законодавства і практики ВСУ. Посилання на постанову від 20.04.2023 у справі № 912/1194/22 наразі є некоректним, оскільки зазначена постанова стосується процесуального статусу прокурора, а не пільг щодо судового збору, і ВСУ у своїх конкретних рішеннях підтвердив, що в таких справах збір сплачується. Прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

За наведеного суддя дійшла висновку, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду оригіналу платіжного документа, який підтверджує сплату судового збору позивачем у розмірі 3328,00 грн у даній справі.

Сплата судового збору відбувається за наступними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК уКиїв.обл/Володар.сел/22030101 ;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО) - 899998;

рахунок отримувача - UA0010792;

код класифікації доходів бюджету - 22030101;

призначення платежу - ;101;__________(ЄДРПОУ платника судового збору); судовий збір, за позовом ………… у справі № 364/234/26 в розмірі 3328,00 грн; Володарський районний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України,

третя особа на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2»,

до

ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун