Справа № 991/1264/26
Провадження № 2-з/991/4/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

19 лютого 2026 року, місто Київ.

Найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів) [1-2].

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючого судді Ткаченка О.В., суддів Крикливої Т.Г. і Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Волкової М.А.

Імена (найменування) учасників справи (найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб) [1-3].

Позивач - прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Марценюк Ілля Олегович, який діє в інтересах держави Україна (0135, місто Київ, вулиця Ісаакяна, 17).

Відповідачі: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

ОПИСОВА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть клопотання, ім`я (найменування) особи, яка його заявила, чи суть іншого питання, що вирішується ухвалою [2-1].

13 лютого 2026 року до провадження зазначеної вище колегії суддів Вищого антикорупційного суду надійшла заява держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Марценюка І.О. (надалі - прокурор САП), у якій він просить забезпечити позов, про визнання необґрунтованими активами на суму 2 902 400 грн і стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цих активів (їх вартості).

Зі змісту заяви видно, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою при виконанні повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 5 ст. 290 ЦПК України, та за результатами опрацювання матеріалів, отриманих від Державного бюро розслідувань встановлено відомості, що можуть свідчити про набуття необґрунтованих активів ОСОБА_1 , який упродовж 2022 року обіймав посаду заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 та був військовою посадовою особою Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.

Так, позивач стверджує, що під час вжиття заходів щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості виявлено факт набуття ОСОБА_1 , а також за його дорученням іншими фізичними особами активів з ознаками необґрунтованості вартістю 2 902 400 грн, а саме:

- квартиру, загальною площею 46,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 мінімальною ринковою вартістю 2.250.800 грн, право власності на яку 22.07.2021 зареєстровано на пов`язану особу - ОСОБА_2 (матір суб`єкта декларування);

- транспортний засіб марки «Honda HR-V», 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , мінімальною ринковою вартістю 651.600 грн, право власності на яку 19.11.2021 зареєстровано безпосередньо на ОСОБА_1 .

Прокурор зазначає, що один актив ОСОБА_1 набув у власність напряму, а інший - через пов`язану із ним особою (співвідповідача у справі), яка оформила ці активи на себе за дорученням ОСОБА_1 та/або він може прямо чи опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним. На думку прокурора, усі ці активи є необґрунтованими, оскільки наявна визначена ч. 2 ст. 290 ЦПК України різниця між вартістю цих активів та законними доходами ОСОБА_1 . Свідченням необґрунтованості цих активів є той факт, що протягом вказаного періоду ОСОБА_1 не мав фінансової можливості їх придбати.

За таких обставин, прокурор САП просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору, а саме:

- квартиру, загальною площею 46,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- транспортний засіб марки «Honda HR-V», 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

Позивач також зазначає, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи (оформлення майна особи, уповноваженої на виконання функцій держави на інших фізичних осіб, приховування факту володіння ним), які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, позивач вважає, що накладення арешту на два спірних активи суттєво не вплине на майнові права відповідачів, оскільки вони матимуть можливість використовувати це майно протягом дії заходів забезпечення позову. Більш того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (матір суб`єкта декларування) мають у власності інше нерухоме майно (квартиру) у місті Одесі, де зареєстроване їх місце проживання.

Заяву про забезпечення позову прокурор САП просить розглядати без повідомлення відповідачів.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову, прокурором було надано: копію листа Державного бюро розслідувань від 15.10.2025 на 7 арк.; копію листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.10.2025 з додатками - наказами про призначення і звільнення ОСОБА_1 на 3 арк.; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 на 4 арк.; витяг з Єдиного реєстру довіреностей від 14.07.2025 на 2 арк.; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2026 щодо ОСОБА_2 на 2 арк.; копію договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2022 на 4 арк.; копію консультації ПП «Ажіо» від 14.01.2026 щодо визначення мінімально ринкової вартості активу 1 на 22 арк.; копія листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 22.07.2025 на 2 арк.; копія договору купівлі-продажу 5141/2022/359778 транспортного засобу від 19.11.2022 на 2 арк.; копію заяви ОСОБА_1 від 19.11.2022 та інші матеріали щодо реєстрації активу 2 на 12 арк.; копію реєстраційної картки транспортного засобу щодо активу 2 на 1 арк.; копію консультації ПП «Ажіо» від 14.01.2026 щодо визначення мінімально ринкової вартості активу 2 на 17 арк.; копію щорічної декларації ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік на 10 арк.; копію щорічної декларації ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік на 11 арк.; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи щодо доходів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за 2022 рік на 3 арк.; копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.07.2025 з додатками-довідками щодо виплаченої пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 16 арк.; копія листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22.10.2025 на 1 арк.; копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.10.2025 на 1 арк.; копію листа AT «Сенс Банк» від 30.10.2025 на 1 арк.; копію листа ТОВ «Комфі Трейд» від 31.10.2025 з додатками на 9 арк.; копію листа ТОВ «Епіцентр К» від 28.11.2025 з додатком 2 арк.; копію листа ФОП ОСОБА_3 від 31.10.2025 на 1 арк.; копію листа ОК «Жемчужина Аркадії» від 13.11.2025 на 1 арк.; копію пояснення ОСОБА_1 на 5 арк.; копії документів, доданих ОСОБА_1 до пояснень на 11 арк.; копію пояснення ОСОБА_4 на 1 арк.; копію документу, що підтверджує повноваження особи, яка підписала заяву на 1 арк.

Прокурор САП Марценюк І.О. у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити.

Суд дослідив вимоги заяви про забезпечення позову, а також додані до неї матеріали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Мотиви висновків суду і закон, яким він керувався, постановляючи ухвалу [3-1].

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Відповідно до статті 41 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 ЦПК України: «Справи про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави розглядаються Вищим антикорупційним судом».

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України: «Позов забезпечується: накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, чи на інші активи відповідача, які відповідають вартості оспорюваних активів, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача, у разі якщо позивач у заяві наведе у достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу».

Відповідно до вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 290 ЦПК України: «Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави в суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави щодо активів працівника Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури чи активів, набутих іншими особами в передбачених цією статтею випадках, звернення до суду та представництво держави в суді здійснюються прокурорами Генеральної прокуратури України за дорученням Генерального прокурора. Позов пред`являється щодо: активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України. Для визначення вартості активів, зазначених у частині другій цієї статті, застосовується вартість їх набуття, а у разі їх набуття безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, мінімальна ринкова вартість таких або аналогічних активів на дату набуття. Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 292 ЦПК України: «У разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів».

Вимоги заяви щодо її розгляду без повідомлення відповідачів суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що у разі повідомлення відповідачів про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, вони, для збереження активів, можуть вжити заходів по їх відчуженню, що, в свою чергу, унеможливить застосування заходу забезпечення позову, а у випадку визнання активів необґрунтованими - стягнення наявних на цей час активів та значно ускладнить виконання судового рішення. У зв`язку з чим, судом прийнято рішення про розгляд заяви про забезпечення позову Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави без повідомлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо вимог заяви про забезпечення позову Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованими активами шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 290 ЦПК України позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено:

- до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті;

- до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Прокурор у своїй заяві вказує двох відповідачів та просить визнати їх боржниками:

- ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_2 - який на думку прокурора набув необґрунтовані активи перебуваючи на посаді заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 - яка є матір`ю ОСОБА_1 та на думку прокурора, набула у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 дорученням ОСОБА_1 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову, а також доданих до неї матеріалів видно, що активами, які є предметом спору та щодо обґрунтованості набуття яких відповідачем у прокурора існує обґрунтований сумнів є:

- квартира, загальною площею 46,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 мінімальною ринковою вартістю 2.250.800 грн, право власності на яку 22.07.2021 зареєстровано на пов`язану особу - ОСОБА_2 (матір суб`єкта декларування);

- транспортний засіб марки «Honda HR-V», 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , мінімальною ринковою вартістю 651.600 грн, право власності на яку 19.11.2021 зареєстровано безпосередньо на ОСОБА_1 .

Зазначені активи можуть бути визнані необґрунтованими та стягнуті в дохід держави. Отже є правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в цій категорії справ (ч. 3 ст. 151 ЦПК України). В той же час, питання щодо обґрунтованості цього твердження та вимог прокурора вирішуватиметься за результатами розгляду справи відповідно до ст. 291 ЦПК України.

У відповідності до постанови Верховного Суду у справі № 760/34352/21 від 23.12.2022, суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Пункт 1-1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Досліджені додатки до заяви про забезпечення позову дають підстави для висновку про існування спору між сторонами щодо визнання необґрунтованими активів на суму 2.902.400 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 290 ЦПК України Спеціалізована антикорупційна прокуратура вживає заходів щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості. Як зазначив у заяві про забезпечення позову прокурор, при виконанні Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та за результатами опрацювання матеріалів, отриманих від Державного бюро розслідувань встановлено відомості, що можуть свідчити про набуття необґрунтованих активів ОСОБА_1 , який упродовж 2022 року обіймав посаду заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується накладенням арешту на активи відповідача, які є предметом спору.

Враховуючи, що активами, які є предметом спору та щодо обґрунтованості набуття яких відповідачами у прокурора існує обґрунтований сумнів є нерухоме та рухоме майно - транспортний засіб, існують законні підстави для накладення арешту на квартиру, загальною площею 46,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та транспортний засіб марки «Honda HR-V», 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прокурором доведено існування спору між сторонами та зв`язку між розміром позовних вимог із обраним заходом забезпечення позову і вартістю активів, які є предметом спору, з огляду на що вимоги заяви підлягають задоволенню.

Стосовно втручання у права та інтереси відповідачів суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право розпоряджатись ним на певний час до вирішення судом спору по суті. Такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як власників майна, оскільки, майно, на яке накладається арешт, залишається у їх володінні та користуванні.

Суд зауважує, що арешт майна не є перешкодою для реалізації права користування таким майном, оскільки заборона на користування майном є окремим видом забезпечення позову, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, який у цьому випадку не розглядається.

Суд також враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України, може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Однак, у цьому випадку суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення, оскільки власник не обмежується у праві володіння та користування майном та, як наслідок, не вбачається наявності жодних збитків, пов`язаних із забезпеченням позову.

Суд, з огляду на наведене і керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260, 261, 268, 290-292, 353-354 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позову прокурора САП про забезпечення позову.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІV].

Висновки суду [4-1].

Суд постановив.

1. Заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Марценюка Іллі Олеговича про забезпечення позову про визнання необґрунтованими активів - задовольнити.

2. Накласти арешт на активи, які є предметом спору:

- квартиру, загальною площею 46,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ;

- транспортний засіб марки «Honda HR-V», 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ), що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

3. Стягувачем на підставі цієї ухвали є прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Марценюк Ілля Олегович, який діє в інтересах держави Україна (, адреса: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17), а боржниками:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

4. Повний текст ухвали складено 23 лютого 2026 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [4-2].

Ухвала складена та підписана 19 лютого 2026 року.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Олег ТКАЧЕНКО

Судді Тетяна КРИКЛИВА

Олена ЧЕРНОВА