Справа № 950/3818/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

з участю секретаря - Гладкової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом адвоката Васильця Сергія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними в порядку спадкування;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, просить ухвалити рішення яким визнати за ОСОБА_1 (місцереєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на розміщені по АДРЕСА_2 : житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А», 1918р. побудови з верандою дощатою під літ.«а» загальною площею 57,3м2, житловою площею 36,8м2; літню кухню дерев`яну під літ. «Б»; гараж дошки під літ. «В»; сарай дошки під літ. «Г»; огорожу дошки під №1-2; земельну ділянку площею 0,0300га кадастровий номер :01:001:0633 - цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельну ділянку площею 0,3811га кадастровий номер :01:001:0634 - цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача - адвоката Васильця С.О. надійшла заява в якій просить задовольнити позовні вимоги, провести розгляд справи у його та позивача відсутності.

Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, надала заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку:

05 жовтня 1987 р. Михайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області на ім`я ОСОБА_3 (батька позивача та відповідача) було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, у відповідності з яким йому було передано у приватну власність житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Рішенням виконкому Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області «Про надання земельних ділянок» від 30 червня 1993р. №9 у відповідності з положеннями Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,41га, в т.ч.: площею 0,03га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,38га - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 , на якій і розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

05 січня 2000р. ОСОБА_3 склав заповіт, який було посвідчено секретарем Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області Саєнко Е.І та зареєстровано в реєстрі за №1 у відповідності з яким все своє майно, що буде йому належати на день смерті і з чого б воно не складалося заповідав своєму синові ОСОБА_1 (позивачеві по справі) та ОСОБА_2 (відповідачеві по справі).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михайлівка Лебединського району Сумської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 24 квітня 2008р.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли зокрема і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними, які розташовані по АДРЕСА_2 а також земельні ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і які розташовані на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині - Лебединської міської територіальної громади Сумської області).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подали відповідні заяви про прийняття спадщини до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області, вказаний факт встановлений з відомостей щодо спадкової справи в яких також зазначено, що свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 не видавалося.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

При цьому позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, що оформлятися право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними, які розташовані по АДРЕСА_2 будуть на позивача.

Позивач звернувся до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області для отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними, які розташовані по АДРЕСА_2 , але при цьому отримав відмову в усній формі, мотивовану тим, що у позивача відсутні оригінал свідоцтва про право власності нажитловий будинок від 05 жовтня 1987р. та що батько за життя не отримав державних актів на земельні ділянки.

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області» від 31 жовтня 2025р. вих.№733 та технічного паспорту по АДРЕСА_2 розташовані: житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А», 1918р. побудови з верандою дощатою під літ.«а» загальною площею 57,3м2, житловою площею 36,8м2; літня кухня дерев`яна під літ. «Б»; гараж дошки під літ. «В»; сарай дошки підліт. «Г»; огорожа дошки під № 1 -2, а їх вартість становить 131 669,00грн.

Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки виданої Михайлівським старостинським округом виконавчого комітету Лебединеької міської ради Сумської області від 30 вересня 2025р. вих.№149 на підставі рішення Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 30 червня 1993р. №9 померлому ОСОБА_3 передана у приватну власність земельні ділянку загальною площею 0,41га, в т.ч.: площею 0,03га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,38га - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельн і діля нки по АДРЕСА_2 розташовані земельні ділянки: площею 0,0300га кадастровий номер :01:001:0633 - цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,3811га кадастровий номер :01:001:0634 - цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 22 грудня 2025р., сформованих в Кабінеті користувача єдиної бази даних звітів про оцінку на офіційному сайті «Фонду державного майна України» оціночна вартість земельних ділянок становить: площею 0,0300га кадастровий номер :01:001:0633 - 3333,62грн.; площею 0,3811 га кадастровий номер :01:001:0634 - 14638,72 грн.

Загальна вартість розташованих по АДРЕСА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними становить 149 641,34грн. = 131 669,00грн. + 3 333,62грн. + 14 638,72грн,, Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 22 грудня 2025р., сформованих в Кабінеті користувача єдиної бази даних звітів про оцінку на офіційному сайті «Фонду державного майна України» оціночна вартість земельних ділянок становить: площею 0,0300га кадастровий номер :01:001:0633 - 3333,62грн., площею 0,3811 га кадастровий номер :01:001:0634 - 14638,72грн.

Загальна вартість розташованих по АДРЕСА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними становить 149 641,34грн. = 131 669,00грн. + 3 333,62грн. + 14 638,72грн.

Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняітя спадщини встановлюється сірок у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ч.І ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням ЇЇ цільового призначення.

У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. №952-ІV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Ч. 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

У відповідності зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. №7 відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При цьому згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

З урахуванням того, що договір купівлі-продажу вищевказаної квартири складено у простій письмовій формі, Управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області не може провести реєстрацію права власності за позивачкою на придбане нерухоме майно.

Згідно довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат АЕ №003055) та технічного паспорту однокімнатна квартира за номером АДРЕСА_3 , її загальна площа становить 19,7м2, а житлова площа становить 11,2м2 і яка складається з: коридору площею 2,1м2; санвузла площею 2,0м2; кухні площею 4,4м2; житлової кімнати площею 11,2м2. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2025р. ціна продажу даної квартири становить 120 000,00 грн.

У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст.610 Цивільного кодексу України простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Вивчивши матеріали суд враховує, що позов визнаний відповідачем, сторони є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , своєчасно звернулися з заявами про прийняття спадщини. Між ними досягнуто згоди про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 , тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати за ним право власності на спадкове майно - садибу по АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку садибного типу, земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства.

Керуючись ст.ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 377, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1262, 1264 ЦК України;

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги адвоката Васильця Сергія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місцереєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на розміщені по АДРЕСА_2 : житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А», 1918р. побудови з верандою дощатою під літ.«а» загальною площею 57,3м2, житловою площею 36,8м2; літню кухню дерев`яну під літ. «Б»; гараж дошки під літ. «В»; сарай дошки під літ. «Г»; огорожу дошки під №1-2; земельну ділянку площею 0,0300га кадастровий номер :01:001:0633 - цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельну ділянку площею 0,3811га кадастровий номер :01:001:0634 - цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роман БАКЛАНОВ