ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 199/3234/23

провадження № 61-12482св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області,

відповідачі: ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року, додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року в складі судді Руденко В. В. та постановуДніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас»), у якому просив витребувати у них на користь Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером :03:000:1191; і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» на цю земельну ділянку, припинивши право оренди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 листопада 2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :03:000:1191 для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.

Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року № 4945-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 надано цю земельну ділянку безоплатно у власність.

Водночас з наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу з аналогічними реквізитами - № 4945-СГ від 02 жовтня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» встановлено, що цим наказом ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку, розташовану на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів.

Крім того встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 5373-СГ від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1191.

Тобто державою ніколи не приймалося рішення про відчуження спірної земельної ділянки.

Згодом земельна ділянка була передана в оренду «Ілліч-Агро Донбас» строком на 10 років.

Посилаючись на викладене, оскільки земельна ділянка вибула з державної власності поза її волею, просив позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності позову. Позивач не довів неправомірності набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку. Не надав доказів, які б підтверджували підробку документів, на підставі яких вона отримала спірну земельну ділянку у власність.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи відповідач ДП «Ілліч-Агро Донбас» поніс витрати на правничу допомогу, дійсний розмір яких складає 3 000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року і додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року залишені без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відмову в позові обґрунтований. Розподіл судових витрат здійснений судом правильно.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2024 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури подавдо Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року, додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди не врахували висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 15 квітня 2020 року в справі № 373/1810/16-ц, від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц, від 05 квітня 2023 року в справі № 139/997/21, від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21, від 17 січня 2024 року в справі № 522/3999/23;порушення, передбачені частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дослідили зібрані в справі докази.

Зокрема, не надали оцінки листу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 26 червня 2024 року, який свідчить про те, що наказ № 4945-СГ від 02 жовтня 2019 року приймався щодо надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Не врахували, що наявність інформації про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі не може свідчити про правомірність набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

07 листопада 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ДП «Ілліч-Агро Донбас» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

16 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, розташованої на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 3378-СГ від 19 липня 2019 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір 2,0 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 4945-СГ від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :03:000:1191, із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів. Наказ містить штамп «згідно з оригіналом» та назву посади працівника і його прізвище з підписом, який видавав таку копію.

19 листопада 2019 року приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекіда О. А. зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1191.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 5373-СГ від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:000:1191, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність у зв`язку із невідповідністю землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

22 листопада 2019 року відповідачі уклали договір оренди землі № 610, за умовами якого ОСОБА_1 передала в платне користування ДП «Ілліч-Агро Донбас» земельну ділянку, кадастровий номер :03:000:1191, строком на 10 років.

13 квітня 2022 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» звернулося із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Головного управління Національно поліції України та Служби безпеки України у зв`язку з тим, що в результаті бойових дій втратили доступ до офісу, у якому знаходилися всі установчі документи підприємства, печатка, штампи, всі дозволи, ліцензії та інша розпорядча документація, відомості про що були внесені до Ждиного реєстру досудових розслідувань за № 0001220.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в Головному управлінні використовується електронний документообіг. Всі документи, у тому числі накази щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, містяться в електронній системі документообігу ДОК ПРОФ 3.0. Наказ Головного управління № 4945-св від 02 жовтня 2019 року приймався щодо надання земельної ділянки власність без зміни цільового призначення ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Проте Головне управління повідомило про встановлення відсутності станом на 04 листопада 2019 року певних наказів з питань розпорядження землями сільськогосподарського призначення та відповідних клопотань фізичних та юридичних осіб, про що зазначено в акті перевірки деяких питань діяльності Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо позовних вимог до ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 388 ЦК України (у реакції, яка діяла на час вирішення спору судами попередніх інстанцій), якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Заперечуючи правомірність набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, прокурор посилався на те, що наказ Головного Держгеокадастру у Донецькій області № 4945-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» від 02 жовтня 2019 року є підробленим, оскільки рішення про передачу ОСОБА_1 такої земельної ділянки не приймалось, а наказом з аналогічними реквізитами (номером та датою прийняття) «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» іншій особі - ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку, розташовану на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина друга статті 328 ЦК України визначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частинами першою і другою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в постанові від 05 травня 2025 року в справі з подібними правовідносинами № 199/9897/22 зауважувала, що наказ про передання земельної ділянки у власність, внесений до електронної системи (Електронний документообіг), існує як електронний документ, має юридичну силу оригіналу, якщо він оформлений відповідно до вимог чинного законодавства. Електронний документ, створений із дотриманням вимог законодавства, має таку ж юридичну силу, як і документ на паперовому носії. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Оцінка електронного доказу здійснюється судом на загальних підставах, передбачених статтею 89 ЦПК України.

Суди встановили, що реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1191 здійснена на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 4945-СГ від 02 жовтня 2019 року.

На час прийняття наказу спірна земельна ділянка була сформована і була об`єктом цивільних прав. Доказів того, що зазначена земельна ділянка виділялася іншим особам в матеріалах справи немає.

При цьому суди перевірили доводи прокурора щодо підробки наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 4945-СГ від 02 жовтня 2019 року та дійшли висновку про їх безпідставність, оскільки та обставина, що 02 жовтня 2019 року Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області видало два накази під одним номером, але з різними текстамита щодо різних земельних ділянок, не свідчить про підробку чи незаконність саме цього наказу.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про незаконність набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, прокурор суду не надав.

Таким чином, установивши, що позивач не довів, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави незаконно, не з її волі, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про її витребування від ОСОБА_1 .

Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 199/9897/22, і не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у наведених у касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в зазначеній частині,оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Щодо позовних вимог до ДП «Ілліч-Агро Донбас»

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З огляду на те, що спір у справі, що переглядається, у частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах органу місцевого самоврядування до ДП «Ілліч-Агро Донбас», є земельним спором між територіальною громадою та юридичною особою, тому, враховуючи суб`єктний склад сторін, розгляд цього спору належить до господарської юрисдикції.

Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Проте суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули та помилково розглянули справу в частині цих вимог у порядку цивільного судочинства.

Крім того помилковим є висновок про відшкодування ДП «Ілліч-Агро Донбас» судових витрат. Правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача суми понесених останнім судових витрат під час закриття провадження у справі визначені положеннями частини п`ятої статті 142 ЦПК України, зокрема лише як наслідок необґрунтованих дій позивача.

Таких підстав ДП «Ілліч-Агро Донбас» для відшкодування на його користь судових витрат не зазначало і Верховний Суд не встановив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріально і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадженням провадження у справі або залишенням без розгляду у відповідній частині з підстав, передбаченими статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина друга статті 414 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню: оскаржувані судові рішення в частині вимог, заявлених до ОСОБА_1 , підлягають залишенню без змін, а в частині вимог, заявлених до ДП «Ілліч-Агро Донбас» і в частині стягнення на його користь витрат на правничу допомогу - скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що розгляд справи в частині вимог до ДП «Ілліч-Агро Донбас» віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови заявник має право звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи в зазначеній частині вимог за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 400, 410, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в частині позовних вимог до ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2024 року і постановуДніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в частині позовних вимог до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» скасувати.

Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року і постановуДніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в частині залишення без змін додаткового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2024 року скасувати.

Провадження у справі № 199/3234/23 в частині позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов