ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18березня 2026 року

м. Київ

справа № 446/53/16-ц

провадження № 61-3336св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - заступник начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 , правонаступником якого залучено ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бойко С. М.,

Копняк С. М., Ніткевича А. В., від 09 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

1. У вересні 2017 року заступник начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Кам`янко-Бузький районний ВДВС)

Гринюх Н. В. подала до суду заяву про встановлення способу та порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, що набрало законної сили

13 грудня 2016 року, на підставі якого 13 січня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 2 840 500 грн та судових витрат - 3 854 грн.

2. Заява мотивована тим, що на виконанні Кам`янка-Бузького районного ВДВС перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого листа № 446/53/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості. Під час виконання судового рішення встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу комплексу будівель від 10 травня 2011 року боржник набув право власності на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 3 530,20 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас боржник ухиляється від реєстрації свого права власності на це приміщення, рішення суду не виконує і заходів щодо його виконання не вживає.

3. Посилаючись на ці обставини, заступник начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС просила суд встановити спосіб та порядок виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц шляхом звернення стягнення на комплекс будівель, загальною площею 3 530,20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за цим рішенням суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

4. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 29 листопада 2017 року у задоволенні заяви державного виконавця відмовлено.

5. Ухвала суду мотивована тим, що заява про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є передчасною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду від 20 липня

2016 року. Суд вважав, що виконання судового рішення можливе шляхом реалізації трьох належних ОСОБА_2 транспортних засобів або належної йому частини житлового будинку, а також за рахунок його заробітної плати. Крім того суд вказав, що державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для з`ясування наявності у боржника рухомого майна та коштів для погашення суми боргу, що унеможливлює звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, яке може бути застосоване в останню чергу, з урахуванням положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Інформація про рух справи в судах

6. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 червня

2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу суду першої інстанції скасовано. Звернуто стягнення на комплекс будівель, загальною площею 3 530,20 кв. м, по АДРЕСА_1 , на виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц у межах сум, стягнутих за цим рішенням суду.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим, а державний виконавець, зобов`язаний вжити всі необхідні заходи для його виконання. Заява виконавця відповідає вимогам статті 440 ЦПК України, частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та викликана необхідністю примусового виконання рішення суду, яким стягнуто з боржника 2 840 500 грн і яке боржник добровільно не виконує.

8. Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_6 та Кам`янка-Бузької районної спілки споживчих товариств задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Львівської області

від 23 червня 2018 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9. Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що у відповідності до пункту 7 договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 від 10 травня 2011 року покупець ( ОСОБА_2 ) підтвердив, що перебуває із у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 і майно набувається у спільну власність подружжя, частки дружини і чоловіка у якій є рівними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

10. Постановою Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року - без змін.

11. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що звернення стягнення на належну боржнику ОСОБА_2 частку в нерухомому майні є неможливим, оскільки ця частка у встановленому законом порядку судом не визначалась. Крім того, державним виконавцем (на момент звернення до суду із цією заявою) не було вчинено усіх передбачених законом дій щодо встановлення наявності чи відсутності у боржника доходу (заробітку), рухомого та нерухомого майна, іншого цінного майна. Такі дії вчинялись державним виконавцем додатково ще й після подання заяви до суду, що підтверджено долученими до письмових пояснень державного виконавця документами.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

12. Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким заяву заступника начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В. задоволено частково.

Звернуто стягнення на 1/2 частку комплексу будівель загальною, площею 3 530,2 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 , з метою виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 840 500 грн заборгованості за договором позики та 3 854 грн судових витрат. У задоволенні заяви заступника начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В. в іншій частині відмовлено.

13. Верховний Суд виходив з того, що з метою виконання судового рішення може бути звернуто стягнення на 1/2 ідеальну частку комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , оскільки в результаті розгляду справи встановлено, що саме така частка у майні належала ОСОБА_2 , і право власності на це майно не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у зв`язку із пасивною поведінкою покупця, який, отримавши нерухоме майно та сплативши за нього повну вартість, не вчинив дій щодо державної реєстрації права власності, усвідомлюючи можливість звернення стягнення на це майно з метою виконання судового рішення.

14. Визначаючи розмір частки майна, на яку звернуто стягнення, колегія суддів врахувала, що комплекс нежитлових будівель був придбаний ОСОБА_2 та ОСОБА_6 як об`єкт спільної власності подружжя.

Інформація щодо зміни складу учасників справи

15. Постановою Львівського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 замінено його у виконавчому провадженні від 25 вересня 2017 року № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 446/53/16-ц, виданого 13 січня 2017 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, на правонаступника

ОСОБА_3 .

Короткий зміст вимог касаційних скарг

16. У касаційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як особи, які не брали участі у розгляді справи, проте вважають, що суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та обов`язки, просять скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

17. 10 березня 2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали касаційні скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 446/53/16.

18. Ухвалами Верховного Суду від 25 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі

№ 446/53/16. Зупинено дію постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 446/53/16. Витребувано із Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області матеріали справи № 446/53/16, які у квітні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

19. Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

20. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявники зазначають застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі

№ 523/9076/16, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15,

від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17, а також у постановах Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 5023/197/12,

від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 09 квітня 2021 року у справі № 292/90/19, від 16 червня 2023 року у справі № 921/575/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

21. Вказують, що із 25 липня 2018 року вони є співвласниками в рівних частках (по 1/2 частині кожен) комплексу будівель по

АДРЕСА_1 . Проте суди розглянули справу без їх повідомлення та залучення до справи, як власників майна, на яке державний виконавець просив звернути стягнення. Наголошують, що під час розгляду справи апеляційним судом вони вже були власниками спірного майна, а отже апеляційний суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

22. Стверджують, що розгляд справи без їх участі призвів до неможливості брати участь у судових засіданнях, користуватися процесуальними правами та подавати свої заперечення проти заявлених вимог.

23. Зауважують, що апеляційний суд не встановив чи дійсно право власності на спірне майно не зареєстровано у встановленому законом порядку та чи не має це майно інших власників. Обставини належності саме боржнику нерухомого майна, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, мають бути доведеними державним виконавцем. Наявність інших власників спірного майна та/або встановлення порушення прав третіх осіб унеможливлює звернення стягнення на нерухоме майно на стадії виконання судового рішення, без розгляду відповідного позову та вирішення спору про право власності.

Доводи особи, яка подала відзиви на касаційну скаргу

24. У квітні 2025 року заступник начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В. подала відзиви на касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких просить залишити скарги без задоволення. Вказує, що ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця, а отже цими судовими рішеннями права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не порушені. Зауважує, що перереєстрація права власності на спірне майно (комплекс будівель) відбулась незаконно, з приводу чого відкрите кримінальне провадження

№ 0000398. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були учасниками справи № 446/1719/18, де ставилось питання про скасування реєстрації їх права власності.

Інші процесуальні звернення, що надійшли до Верховного Суду

25. У квітні 2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали відповіді на відзив, в яких наполягали на задоволенні касаційних скарг.

Обставини справи, встановлені судами

26. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 840 500 грн заборгованості за договором позики та 3 854 грн судових витрат. На виконання цього рішення, районним судом 13 січня 2017 року видано виконавчий лист.

27. Постановою заступника начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В. від 25 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження

№ НОМЕР_1 із виконання вказаного виконавчого листа.

28. В ході виконавчого провадження заступником начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В. вчинялись передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення.

29. На підставі договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 10 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Щур Т. В., зареєстрованого за № 917, спірне майно придбано ОСОБА_2 у Кам`янка-Бузької районної спілки споживчих товариств.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору купівлі-продажу, продавець (Кам`янка-Бузька районною спілкою споживчих товариств) передав, а покупець ( ОСОБА_2 ) прийняв у власність комплекс нежитлових будівель, який розташований по АДРЕСА_1 та складається з шести нежитлових приміщень, загальною площею 3 530,20 кв. м.

У пункті 7 договору зазначено, що на момент його укладення ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_6 , яка письмовою заявою, справжність підпису на якій засвідчено 06 травня 2011 року приватним нотаріусом Щур Т. В., за реєстровим № 903, надала згоду на купівлю нежитлових будівель.

Також у пункті 7 договору вказано, що комплекс набувається ОСОБА_2 та ОСОБА_6 як спільна сумісна власність.

30. На стадії апеляційного перегляду, учасники справи надали суду додатковий договір від 04 липня 2014 року до договору купівлі-продажу

від 10 травня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щур Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1428, яким внесено зміни до пункту 4 договору купівлі-продажу та викладено цей пункт у новій редакції, відповідно до якої станом на 04 липня 2014 року покупець перерахував на поточний рахунок продавця 150 700 грн, а решту 349 300 грн зобов`язався сплатити шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця рівними частинами поквартально, але не пізніше 01 липня 2015 року. Факт проведення повного розрахунку повинен бути підтверджений нотаріально засвідченою заявою продавця про проведення розрахунків. Після проведення повного розрахунку за продане нерухоме майно договір купівлі-продажу буде зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідним органом державної реєстрації.

Також цим додатковим договором внесено зміни до пункту 10 договору купівлі-продажу, згідно з яким право власності на придбаний комплекс нежитлових будівель у покупця виникає з моменту державної реєстрації, яку він зобов`язується провести після виконання умов пункту 4 договору.

31. У пункті 4 додаткового договору від 04 липня 2014 року зазначено, що ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, нотаріально засвідчила свою згоду на укладення додаткового договору.

32. За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 25 вересня 2017 року, право власності на комплекс будівель, загальною площею 3 530,20 кв. м, по АДРЕСА_1 , було зареєстровано за Кам`янка-Бузькою районною спілкою споживчих товариств.

33. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 у боржника відсутні грошові кошти на рахунках, а транспортні засоби, які належать боржнику, постановами державного виконавця оголошено у розшук.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

34. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

35. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

36. За змістом статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, після її перегляду в апеляційному порядку.

37. Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

38. Тобто, вказане питання суд розглядає лише за участю виконавця.

39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 зазначено, що якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

40. Врахувавши вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 461/8614/17 за поданням державного виконавця про звернення стягнення на незареєстроване в установленому порядку нерухоме майно Верховний Суд дійшов висновку, що у разі встановлення обставин щодо порушення прав особи, яка не брала участі у справі та наявності відповідного спору про право, апеляційний суд має залишити подання без розгляду. У випадку ж не встановлення таких обставин, апеляційний суд має закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

41. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є особами, які не брали участі у розгляді справи, проте вважаючи, що суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та обов`язки, подали касаційні скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 446/53/16, посилаючись на те, що з липня 2018 року вони є співвласниками (по 1/2 частині кожен) комплексу будівель, звернення стягнення на який стосувалась заява державного виконавця.

42. З долучених до касаційних скарг витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 25 липня 2018 року, на підставі виданих 18 липня 2018 року ТОВ «Дерев`яна гордість» актів приймання-передачі нерухомого майна, протоколу № 03/18072018 і статуту товариства, за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано право власності по

1/2 частині за кожним на комплекс будівель, загальною площею 3 530,20 кв. м, по АДРЕСА_1 .

43. Наведене свідчить про те, що у цій справі було вирішене питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як осіб,за якими було зареєстроване право власності на майно, на яке просив звернути стягнення державний виконавець. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мали статусу боржників у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1, в межах якого державний виконавець звернувся до суду.

44. Заступник начальника Кам`янка-Бузького районного ВДВС Гринюх Н. В., заперечуючи проти задоволення касаційних скарг, серед іншого вказувала, що перереєстрація права власності на спірний комплекс будівель відбулась незаконно, з приводу чого відкрите кримінальне провадження

№ 0000398, та те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були учасниками справи № 446/1719/18, де ставилось питання про скасування реєстрації їх права власності.

45. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

46. За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року у справі

№ 463/4192/21 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 24 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України, закрито на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на цю ухвалу. Розгляд справи триває.

47. Також за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 05 листопада 2021 року у справі № 446/1719/18, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , Кам`янка-Бузької районної спілки споживчих товариств,

ТОВ «Дерев`яна гордість» про скасування реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суди виходили з того, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту прав, які він вважає порушеними.

48. Державний виконавець та стягувач у виконавчому провадженні

( ОСОБА_1 ) не визнають законність набуття спірного майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак це питання не може бути вирішено в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

49. Отже у цій справі наявний спір про право, який має вирішуватись в позовному провадженні, а не в межах розгляду заяви державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, відповідно до розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

50. За наявності спору про право, вирішення цього питання не в позовному провадженні не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

51. Залишення без розгляду заяви державного виконавця, не перешкоджає вирішенню відповідного спору у позовному провадженні.

52. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

53. Частиною першою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

54. Відповідно до статті 405 ЦПК України, якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду касаційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 416 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду касаційної інстанції.

55. Враховуючи наведене, ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року, постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Верховного Суду

від 20 січня 2021 року необхідно скасувати, а заяву державного виконавця - залишити без розгляду.

56. Оскільки постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року скасована, то її дія не може бути поновлена.

Керуючись статтями 400, 402, 405, 409, 414, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

2. Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 29 листопада 2017 року, постанову Львівського апеляційного суду

від 09 вересня 2020 року, постанову Верховного Суду від 20 січня 2021 року скасувати.

3. Заяву заступника начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гринюх Н. В. про встановлення способу та порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, залишити без розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Сердюк В. В. Шипович