Справа № 291/246/26
Провадження №2/291/347/26
У Х В А Л А

іменем України

18 березня 2026 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 - у розмірі ? від всіх видів доходу відповідача (або у твердій грошовій сумі 5000 грн.) щомісячно.

Вирішуючи питання відкриття провадження, встановлено, що зазначена заява не відповідає в повній мірі вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Однак, позивачем в позовній заяві ціну позову взагалі не зазначено. Позовна заява не містить чіткого викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вказане положення сімейного закону визначає можливість вирішення спору про участь одного з батьків в утриманні дитини за звернення до суду особи, з якою на законних підставах проживає дитина (одержувач аліментів).

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і будуть стягуватись аліменти.

Докази факту проживання дитини з матір`ю (батьком) носять офіційний характер, як то довідка або акт про спільне проживання матері (батька) і дитини, які видаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, Центром надання адміністративних послуг за встановленою формою.

Проте, позивачем до позовної заяви на підтвердження фактичного проживання дитини разом з нею та перебування дитини на її утриманні не долучено жодного доказу.

Позивачу необхідно надати докази на підтвердження проживання дитини з позивачем та на підтвердження перебування дитини на її утриманні.

В ч.1 ст. 182 СК України законодавець закріпив, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з тим, позивачем не наведені вказані обставини та не зазначено докази, що їх підтверджують.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху до виправлення недоліків шляхом зазначення ціни позову, належного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того визначити позовні вимоги конкретно відповідно норми ч. 3 ст.181 СК України.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана позивачем без дотримання вимог 175, 177 ЦПК України, а відтак на підставі ст. 187 цього Кодексу позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без руху і надати позивачу строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк