Ухвала

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 522/6993/18

провадження № 61-15824ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, ОСОБА_5 , про виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, ОСОБА_5 , про виселення та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено вселити ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_2 2013 року народження в квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року скасовано. Справу № 522/6993/18 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

ОСОБА_6 15 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2026 року продовжено строк ОСОБА_6 на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2026року:

поновлено ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року;

відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_6 та витребувано справу із суду першої інстанції;

роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк до 07 лютого 2026 року.

18 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В.

Заява ОСОБА_1 про відвід обґрунтована тим, що:

автоматизований розподіл судової справи ЄУН 522/6993/183 між суддями ВС відбувся 16грудня 2025 лише о 11:25:48, а не під час реєстрації ВС КЦС касаційної скарги 16 грудня 2025 о 09:03:20 (скарга відповідача ОСОБА_6 подана через систему «Електронний суд» 15грудня 2025 року, Верховним Судом зареєстрована за № 37996/0/220-25 16 грудня 2025 o 09:03:20), щоб справа надійшла до тієї ж самої «потрібної» колегії суддів Верховного Суду, як і 15 червня 2023 року, що й свідчить про втручання в авторозподіл, всупереч встановленому Положенню про ЄСІТС та АСДС. Відтак факт порушення визначення колегії суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. для розгляду справи №522/6993/18 встановлено;

в порушення приписів пункту 4 частини першої статті 36, частини першої статті 39 ЦПК України станом на 16грудня 2025 року самовідвід колегії суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. від розгляду справи ЄУН 522/6993/18 - не заявлено, що є фактом умисного вчинення вказаною колегією суддів дисциплінарного проступку, передбаченого підпунктом Д пункту 1 частини епршої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Справа розподілена вручну, минаючи АСДС, що порушує встановлений порядок та відкриває шлях до корупції. Справа була передано з порушення порядку визначення складу суду;

з 16 грудня 2025 року вказана колегія суддів ВС (КЦС) з повідомленням про втручання в їх діяльність як суддів щодо здійснення правосуддя до вказаних органів не звертались. ОСОБА_1 вважає, що на замову відповідача відбулось втручання в авторозподіл справи №522/6993/18 - 16 грудня 2025 року та визначено колегію суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В.;

незаконно сформований склад суду - порушення авторозподілу справи №522/6993/18 16 грудня 2025 року та визначено колегію суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - зобов`язані були перевірити, не перевірили, не самовідвелись, чим порушили правила відводу/самовідводу і продовжили незаконно розгляд справи, виносили рішення в незаконному складі суду;втручання в роботу АСДС в Верховному Суді Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І., Дундар І. О., Краснощоков Є. В., незаконно, виносили рішення у справі, суддя доповідач Крат В. І., повторно 16 січня 2026 року, незаконно, залишає касаційну скаргу ОСОБА_6 без руху і знову повідомляє про недоліки; незаконно, 23 січня 2026 року вказана колегія суддів, приймає касаційну скаргу ОСОБА_6 до провадження, в порушення закону, без усунення недоліків касаційної скарги, без надсилання уточненої касаційної скарги та клопотання від 02 січня 2026 року позивачу, заява про усунення недоліків ОСОБА_6 від 20 січня 2026 року цього не містить, про що свідчать і матеріали справи;

справа розподілена вручну, минаючи АСДС, що порушує встановлений порядок та відкриває шлях до корупції. Касаційна скарга ОСОБА_6 була передана з порушення порядку визначення складу суду;

обставини щодо залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_6 ухвалою від 19 грудня 2025 року, продовження строку на усунення недоліків ухвалою від 16 січня 2026 року, відкриття касаційного провадження ухвалою від 23 січня 2026 року викликають у ОСОБА_1 необгрунтовані сумніви в упередженості судді - доповідача Крата В. І. - це є прояв заінтересованості на користь відповідача ОСОБА_6 . Більше того, суддя Крат В. І. неодноразово надавав перевагу відповідачу ОСОБА_6 - витягування від скаржника підстав касаційної скарги, які остання так і не спромогляся надати;

ухвали Верховного Суду від 19 грудня 2025 року, від 16 січня 2026 року у справі № 522/6993/18 ОСОБА_6 не виконано. ОСОБА_1 не отримала на адресу своєї реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , листа з описом вкладення, а саме, копії касаційної скарги та доданих до неї документів від ОСОБА_6 , заяву про усунення недоліків з уточненою касаційною скаргою та клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження від 02 січня 2026 року, від 20січня 2026 року;

якщо ВС вже ухвалив постанову по суті справи, повторний розгляд тією ж колегією у тому ж процесуальному статусі зазвичай неможливий, окрім випадків, передбачених законом. Повторний розгляд касаційної скарги тією ж колегією Верховного Суду (ВС), яка вже ухвалила постанову по суті, за загальним правилом не допускається через принцип res judicata та остаточність рішень ВС. Якщо ВС скасував рішення нижчих судів та направив справу на новий розгляд, і справа знову доходить до касації, її зазвичай розглядає інша колегія, щоб уникнути упередженості;

в порушення закону ухвала від 23 січня 2026 року, була надіслана суддею для оприлюднення лише 30 січня 2026 року, що підтверджується копією ухвали з ЄДРСР, що є дисциплінарним проступком, передбаченим пунктом 2 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» несвоєчасне надання суддями копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень;

ухвалу ВС від 23 січня 2026 року ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку 05 лютого 2026 року.Постановлена судом ухвала від 23 січня 2025 року стосується строку який вже закінчився та стосується права ОСОБА_1 на вчинення процесуальної дії (надання відзиву), яке порушено, так як не може бути реалізоване, невчасним постановлення та надсиланням вказаної ухвали;

вказана колегія суддів ВС згідно матеріалів справи вже приймала участь у розгляді цивільної справи № 522/6993/18 (провадження № 61-8765ск23), що дає підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості при розгляді цієї справи. Аналіз практики ЄСПЛ дає змогу виокремити різні підстави, наявність яких може ставити під сумнів функціональну неупередженість суду. Одним із таких випадків є попередня участь судді у розгляді справи між тими самими сторонами, що визнається в тій чи іншій інтерпретації підставою для відводу судді в цивільному процесуальному праві у всіх правопорядках. Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді;

постановою від 07 лютого 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

ОСОБА_1 вважає, що касаційну скаргу 15 грудня 2025 року у справі № 522/6993/18 подавала через систему Електронний суд не відповідач ОСОБА_3 , а новий власник квартири з 17 липня 2023 року - ОСОБА_7 , яка на сьогодні оскаржує в Верховному Суді ряд судових рішень у справах №522/16797/14-ц, також по 2 колу ця справа буде розглядатись, № 2-436/11, предметом спору яких є допоміжні приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_3 - понад 487 кв. м. золотих квадратних метрів в самому центрі м. Одеси. І всюди «замовні» колегії ВС». Наголошує, що у даній справі існують ознаки систематичних і цілеспрямованих ігнорувань, невиконань, недотримань і прямих грубих порушень, що суддею-доповідачем Кратом В.І. , що членами колегії - Краснощоковим Є. В., Дундар І. О., вимог норм чинного цивільного процесуального законодавства України;

на підставі наведеного, ОСОБА_1 заявляє про відвід колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Крату В. І. Дундар І. О., Краснощокову Є. В., від розгляду справи № 522/6993/18, а також висловлює їм недовіру.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

У статті 37 36 ЦПК України вказано, що:

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі;

суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції;

суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції;

суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., свідчить, що доводи ОСОБА_1 (зокрема про те, що проведенням автоматизованого розподілу о 11:25 год, а не під час реєстрації касаційної скарги о 09:03 год, чим було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; надіслання ухвали про відкритті касаційного провадження до ЄДРСР пізніше її постановлення; не отримання засобами поштового зв`язку процесуальних документів від особи, яка подала касаційну скаргу; отримання 05 лютого 2026 рокуухвали про відкриття касаційного провадження з визначеним строком на подання відзиву до 07 лютого 2026 року) обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про те, що: указані судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Також заява про відвід підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді-доповідача та колегії суддів (залишення касаційної скарги без руху, продовження строку на усунення недоліків, відкриття касаційного провадження) і не свідчить про наявність підстав для їх відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема того, що колегія суддів прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності указаних суддів.

Окрім цього, доводи про те, що вказана колегія суддіввже приймала участь у розгляді цієї справи (провадження № 61-8765ск23), про що свідчить постанова Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу).

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., питання про відвід суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков