РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мушкета О.О.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 206 року ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04 лютого 2026 року заявниця, з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті баби, звернулась до державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Долгунської А.П. Під час вивчення наданих заявницею документів, нотаріусом було встановлено відсутність документів, які свідчать про родинний зв`язок між померлою ОСОБА_5 та заявницею та запропоновано останній звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Вказує, що спадкове майно складається з частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім заявника, є інші родичі, які можуть претендувати на спадкове майно померлої, а саме онуки спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на прийняття спадщини не претендують. Мати заявниці ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців першої черги не має.

У зв`язку з чим просить, встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її бабою.

Ухвалою суду від 13.03.2026 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі , у порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , документи про підтвердження повноважень якого, містяться у матеріалах справі, у судове засідання не з`явились, представник заявника ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у його відсутності та відсутності заявника.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Відтак, родинні відносини (споріднення) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.09.2025 року Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є її онуки: заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Мати заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир Волинській реєстраційної служби Володимир Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Листом державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Долгунської А.П. від 04.02.2026 року № 107/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини заявниці з померлою ОСОБА_5 .

Для встановлення факту родинних відносин заявницею також надані наступні документальні підтвердження: Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, в якому зазначено, що дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_1 - « ОСОБА_8 »; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, в якому зазначено, що мати заявниці ОСОБА_9 , мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 »; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, в якому зазначено про зміну прізвища матері заявниці з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_8 ».

Таким чином, реалізувати своє право на спадщину заявниця не може в іншому порядку, аніж звернутися до суду для встановлення родинних відносин між нею та її бабою ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_11 , долучених до матеріалів справи, остання вказала, що вона довгий час проживає по сусідству з ОСОБА_1 та її бабою ОСОБА_5 та їй відомо факт їхнього споріднення, а саме що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є бабою ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_12 , долучених до матеріалів справи, остання вказала, що вона є хрещеною матір`ю дитини ОСОБА_1 та їй дійсно достеменно відомо факт їхнього споріднення, а саме що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є бабою ОСОБА_1 .

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінником ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Будь-які інші докази, які спростовують доводи заявника, що підтверджені дослідженими доказами, в справі відсутні і їх не здобуто.

Встановлення вказаного факту родинних відносин для заявниці буде мати юридичне значення, оскільки це дозволить їй реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265, 315 319 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1432 від 09.06.2023 року, адреса робочого місця: Волинська область. м. Володимир, вул. Митіна, 4/2.

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Олександр МУШКЕТ