УХВАЛА

17 березня 2026 року

м. Київ

справа № 947/17881/23

провадження № 61-1158ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов, у якому просив визнати, що квартира АДРЕСА_1 , є його особистою приватною власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поділено майно, набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час шлюбу, визнавши за ними право власності по 1/2 частини за кожним на наступне майно:

- земельну ділянку № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Оптовик» на масиві «Мале-2» на території Єгорівської сільради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:4267, цільове призначення доля індивідуального садівництва, загальної площею 0,0510га;

- садовий будинок АДРЕСА_2 .

Визнано право особистої приватної власності на автомобіль Volkswagen Transporter державний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 1992 року випуску, за ОСОБА_3 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано, що квартира АДРЕСА_1 , є особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

У січні 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема подати уточнену редакцію касаційної скарги та надати докази сплати судового збору в повному розмірі.

У визначений в ухвалі строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

В уточненій касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення процесуальних норм, просить скасувати частково оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, зокрема судами не досліджено зібрані у справі докази, та необґрунтовано відхилено клопотання про витребування, дослідження та огляд доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребування матеріалів справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про зупинення дії рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року, яке обґрунтовує тим, що виконання оскаржуваних судових рішень може спричинити негативні, зокрема існує ризик відчуження у будь-який час спірної квартири.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення дії оскаржуваних судових рішень, зокрема не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, не доведено, що невжиття заходів зупинення дії рішення може призвести до невідворотних наслідків.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси матеріали справи № 947/17881/23.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення дії рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник