Провадження №2/447/381/26
Справа №447/3775/25
У Х В А Л А

про відмову у зупиненні провадження у справі

18.03.2026 р. м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Рябчун А. В.,

за участю секретаря Непопалової М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засід анні в залі суду в м. Миколаїв заяву представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Лойфера Антона Едуардовича про зупинення провадження у справі за позовну заяву заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26 лютого 2026 року від представника позивача адвоката Лойфера А. Е. надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням відповідачем військової служби.

В судове засідання 18 березня 2026 року представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі..

В судове засідання 18 березня 2026 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, заяв про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя, дослідивши вказану заяву, матеріали справи, дійшла наступного висновку.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (висновок Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 11- 398сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди у здійсненні судового розгляду.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК).

Аналіз пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначено: «103. Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

104. За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

105. Тобто якщо учасник справи, права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя».

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції та заявленням відповідного клопотання про зупинення провадження у справі.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина третя статті 13 ЦПК України).

Разом з тим, із заявою про зупинення провадження у справі звернувся представник позивача, натомість відповідач подав відзив на позовну заяву та не просив зупинити провадження у справі, а висловив свою правову позицію, у якій просив позов задовольнити частково. Судом також враховано відсутність у матеріалах справи належних та актуальних (на дату розгляду справи) доказів проходження відповідачем служби у Збройних Силах України.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Лойфера Антона Едуардовича про зупинення провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Призначити наступне судове засідання на 21 квітня 2026 року о 09 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Анна Рябчун