УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 171/314/22

Номер провадження 2/184/583/26

24 березня 2026 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

представника позивача - ОСОБА_4.,

представника відповідача - Губорєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Українська залізниця» «про скасування наказу про оголошення догани», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського міського суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До суду від представника позивача надійшла заява про відвід судді Томаша В.І. у даній цивільній справі. В обґрунтування поданої заяви посилається на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4. підтримав заяву про відвід судді та просить її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - Губорєва Я.А. заперечувала проти заяви про відвід судді Томаша В.І. у даній цивільній справі і просить відмовити в її задоволенні.

Вирішуючи питання щодо самовідводу в зазначеній справі, суд керується наступним.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо були порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Як вбачається за матеріалів цивільної справи №171/314/22, справа надійшла до Покровського міського суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду для продовження розгляду.

Згідно ухвали Покровського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 року провадження у даній цивільній справі закрито.

Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.01.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Покровського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ст.40 ЦПК України: 1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. 3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. 4. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. 5. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадиш кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються. 6. Питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою. 7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. 8. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає; розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо; 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо недопустимості участі судді Томаша В.І. у новому розгляду справ, відповідно до імперативних вимог ч.1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що суддя Томаш В.І. розглядав справу №171/314/22 та винесена їм ухвала про закриття провадження від 24.09.2025 року по даній цивільній справі скасована судом апеляційної інстанції, то повторна участь судді Томаш В.І. є недопустимою у розгляді цієї справи.

Щодо обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді Томаш В.І., при скасуванні апеляційним судом ухвали, суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню (наприклад, про закриття провадження, повернення позову), справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду саме з тієї стадії, на якій її було зупинено, а не для нового розгляду по суті.

Частиною 1 ст.39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у стадіях 36, І 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити собі самовідвід.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1,3 ст.39 ЦПК України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), зокрема, в рішенні «Де Куббер проти Бельгії», ЄСПЛ зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений. Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Крім того, навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

У п.2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді» від 19.05.2006р., схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в такому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Беручи до уваги вищезазначене, заявляю собі самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу №171/314/22 за позовом ОСОБА_1 , представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного Товариства «Українська залізниця» «про скасування наказу про оголошення догани» до канцелярії Покровського міського суду для визначення судді для розгляду справи у порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш