ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2026 року м. Чернівці Справа № 727/5306/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Лисака І.Н., Височанської Н.К., Одинака О.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Лисака І.Н. від розгляду справи за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 лютого 2026 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - про встановлення опіки та призначення опікуном,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року протоколом автоматизованого розподілу справ Лисака І.Н. обрано суддею-доповідачем у цивільній справі №727/5306/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- про встановлення опіки та призначення опікуном, у складі колегії суддів: Височанська Н.К., Одинак О.О.

24 березня 2026 року суддя Лисак І.Н. з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості при розгляді справи, відповідно до пункту 1 та пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України заявив самовідвід.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктами 1 та 5 частини 1 статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, Провадження 22-ц/822/716/26

перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, №11/1987/134/188, §48).

Відповідно до статті 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, приписами статті 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Дотримання зазначених стандартів вимагається від судді згідно ст.6 Кодексу суддівської етики, в якому Рада суддів України, затвердивши своїм рішенням №14 від 02 березня 2026 року коментар до нього, акцентує увагу суддів на базових стандартах здійснення правосуддя та фундаментальних принципах функціонування судової системи, яка поділяється на інституційну незалежність та індивідуальну, де остання залежить від самого судді та означає його здатність ухвалювати рішення в умовах, які виключають вплив зовнішніх або внутрішніх чинників, що формує принцип незалежності судді не тільки як гарантію справедливого правосуддя, а й послуговує формуванням суспільної довіри до нього.

Згідно з другим показником «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 року (далі - Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому.

Враховуючи викладене, колегія констатує, що заява про відвід судді Лисака І.Н. мотивована пунктами 1 та 5 частини 1 статті 36 ЦПК України та є переконливо обґрунтованою, отже її слід задовольнити, а апеляційну скаргу на судове рішення передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Лисака І.Н. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Лисака І.Н. від участі у розгляді справи №727/5306/24.

Апеляційну скаргу у зазначеній справі передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

О.О. Одинак