Справа № 212/1817/26
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , до територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин

встановив:

До Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , до територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позову.

19 лютого 2026 року на виконання ухвали суду від 16.02.2026 року на адресу суду від представника позивача у справі ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява з додатком.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху повторно з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст.185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

У зв`язку із зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Так, представник позивача просить суд встановити факт проживання однією сім?єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 1985 року до часу смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з ОСОБА_3 позивач постійно проживала у вказаній квартирі, яка належала останньому на праві власності, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного як чоловік та дружина, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Однак державним нотаріусом позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній факт родинних зв`язків між позивачем та ОСОБА_3 .

Зі змісту ч. 1 ст. 294 ЦПК України вбачається, що справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, підлягають розгляду у порядку не позовного цивільного судочинства, а саме у порядку окремого провадження.

У статті 315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 ЦПК України. Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу тощо.

Законодавцем також передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При цьому, законом встановлено окремі вимоги до заяви, що подається для встановлення судом певного юридичного факту, зокрема частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Суд звертає увагу на те, що заінтересованими особами в порядку окремого провадження та відповідачами в порядку позовного провадження у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Суд зауважує, що постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини.

Відтак, для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців, з`ясування питання чи прийняли інші спадкоємці спадщину, оскільки судове рішення у справі може безпосередньо вплинути на їх спадкові права та обов`язки.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Криворізьке БТІ», доданих до позову, квартира за адресою: АДРЕСА_1 є приватною спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та члена його сім`ї ОСОБА_4 .

В наданій до суду уточненій позовній заяві представник позивача зазначає, що ОСОБА_4 є померлою, на підтвердження чого долучив до позову копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .

Водночас, будь-яких відомостей щодо наявності інших спадкоємців позовна заява не містить, хоча судове рішення у справі може безпосередньо вплинути на реалізацію спадкових прав та обов`язків останніх. Також відсутні відомості щодо звернення сторони позивача до відповідних державних органів з метою отримання такої інформації.

Окрім того, згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначених у частинах другій та третій ст. 83 ЦПК України.

Так, в матеріалах уточненого позову відсутні будь-які клопотання про витребування доказів у справі.

Також згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Так, у порушення вказаних вимог позивачем не було долучено до уточненої позовної заяви належним чином засвідчених копій усіх додатків, зазначених в уточненому позові, для сторони відповідача.

Таким чином, спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у підтвердженні обставин справи щодо кола можливих спадкоємців, оскільки рішення суду може безпосередньо вплинути на їх права та обов`язки, а також надання до суду уточненої позовної заяви з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що недотримання вищевказаних вимог є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху повторно та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 352 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , до територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин повторно залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, якщо у зазначений строк недоліки позовної заяві не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала складена та підписана 20 лютого 2026 року.

Суддя О. Н. Борис