ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Суми

Справа №585/4515/24

Номер провадження 22-ц/816/69/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Сізова Д. В.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2025 року

у складі судді Євлах О.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повне судове рішення виготовлено 30 січня 2025 року,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором №462342-КС-003 про надання кредиту від 05 квітня 2024 року в сумі 325 727грн 20 коп., яка складається з 75000 грн 00 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 239 477 грн 20 коп. суми прострочених платежів по процентам; 11 250 грн 00 коп. суми прострочених платежів за комісією.

Свої вимоги мотивувало тим, що 05 квітня 2024 року між товариством та ОСОБА_1 укладено договір №462342-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за цим договором, та надало відповідачу кредитні кошти в сумі 75 000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську карту позичальника.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, станом на 02 жовтня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 325 727 грн 20 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 75 000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентам 239 477 грн 20 коп., суми прострочених платежів за комісією 11 250 грн 00 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2025 року позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 462342-КС-003 про надання кредиту від 05 квітня 2024 року в розмірі 195000 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2339 грн 76 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги про стягнення відсотків задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що суд першої інстанції хибно ототожнив проценти, які нараховуються протягом строку кредитування (ст. 1048, 1056-1 ЦК України) та проценти, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Наголошує на тому, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані в період дії кредитного договору, та відповідно до узгодженого сторонами розміру.

Зазначає, що заявлені до стягнення проценти за користування кредитом, включають в себе нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15012667% за період з 05 квітня 2024 року до 26 квітня 2024 року та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,0000000% за період з 27 квітня 2024 року до 20 вересня 2024 року.

Відповідачем у встановлений апеляційним судом строк, відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не було подано.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 462342-КС-003 про надання кредиту від 05 квітня 2024 року в розмірі 195000 грн 00 коп. сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 05 квітня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 , з використанням інформаційно-телекомунікаційний систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір №462342-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 15-24).

Пунктами 2.3-2.10 цього договору визначено, строк, на який надається кредит 24 тижні; стандартна процента ставка за кредитом 2,00000000 % в день, фіксована. Знижена процента ставка за кредитом в день 1,15012667 % в день, фіксована; комісія за надання кредиту 11250 грн 00 коп.; загальний розмір наданого кредиту 75 000 грн 00 коп.; строк дії договору - до 20 вересня 2024 року; орієнтована загальна вартість кредиту - 195 000 грн 00 коп.; загальні витрати за кредитом 120 000 грн 00 коп.; орієнтована реальна річна процента ставка 9168,16 %.

Також, ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2221, 05 квітня 2024 року підписано паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування в ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с.12 -14).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 462342-КС-003 за період з 05 квітня 2024 року по 20 вересня 2024 року станом на 02 жовтня 2024 року складає 325727 грн 20 коп., з яких 75 000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом, 239 477 грн 20 коп. заборгованість за відсотками, 11 250 грн 00 коп. заборгованість по комісії. (а.с.10.-11)

З довідки про рух коштів по картці від 13 грудня 2024 року клієнта ОСОБА_1 слідує, що 05 квітня 2024 року здійснено зарахування коштів у сумі 75000 грн 00 коп. Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 16 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с.86).

Постановою т.в.о. начальника СД Роменського РВП Ольховик Т.А. від 31 травня 2024 року закрито кримінальне провадження №0000156 від 10 квітня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.182 КК України. (а.с.88-91)

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 05 квітня 2024 року було укладено кредитний договір № 462342-КС-003. Посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору загальний платіж за весь час користування кредитними коштами складає 195 000 грн 00 коп., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме ця сума.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. ст 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».

Судом встановлено та не спростовано в доводах апеляційної скарги, що 05 квітня 2024 року між сторонами укладеного договір про надання кредиту, дистанційно, в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Тобто, між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін.

Переглядаючи рішення суду в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами в сумі 130 727 грн 20 коп., колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в повній мірі не надав оцінки умовам укладеного між сторонами договору та розрахунку заборгованості.

Так, як уже зазначалося, умовами кредитного договору визначено, строк кредитування 24 тижні (169 дні), тобто 20 вересня 2024 року, стандартна процентна ставка 2,00000000 % в день, знижена процента ставка 1,15012667% в день.

Згідно розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитним коштами в сумі 239 477 грн 20 коп. були нараховані станом на 20 вересня 2024 року, тобто в межах строку дії договору. При цьому, у період з 05 квітня 2024 року до 26 квітня 2024 року розрахунок відсотків за користування кредитними коштами здійснювався за відсотковою ставкою 1,15012667% в день, а з 27 квітня 2024 року до 20 вересня 2024 року 2,00000000% в день.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Частиною 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Судом першої інстанції встановлено, що у договорі позики №462342-КС-003 про надання кредиту від 05 квітня 2024 року знижена процента ставка установлена на рівні 1,15012667% в день, стандартна процента ставка - 2% в день, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності, установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1% на день, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Вказаний Закон прийнятий 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року, а договір позики №462342-КС-003 укладено 05 квітня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що відсоткова ставка, встановлена цим договором, не відповідає умовам чинного законодавства.

Отже, за користування кредитними коштами, в межах дії кредитного договору від 05 квітня 2024 року, у відповідача виник обов`язок на сплати процентів за користування кредитним коштами в сумі 126 750 грн 00 коп. (75 000 грн * 1% * 169 дні), які і підлягають стягненню на користь позивача.

Таким чином, у відповідності до положень п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 213 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 75 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11 250 грн 00 коп. заборгованість за комісією; 126 750 грн 00 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, а не в розмірі визначеному судом першої інстанції.

Рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат, пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 556 грн 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача належить стягнути 500 грн 32 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2025 року в оскаржуваній частині та в частині розподілу судових витрат змінити, виклавши другий та третій абзаци цього рішення в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 462342-КС-003 про надання кредиту від 05 квітня 2024 року в розмірі 213 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2556 гривень 00 копійок судового збору.»

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 500 гривень 32 копійки судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Д. В. Сізов