Справа № 175/4501/20
Провадження 2/175/4/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

09 лютого 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бойка О.М.

із секретарем Грицай К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни, про винесення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

24 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кияненко Д.О. звернувся до суду із клопотанням про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2023 року було залишено заяву без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу суду від 05 травня 2023 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2024 року було Рішення суду від 19 квітня 2023 року залишено в силі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2024 року було Ухвалу суду від 05 травня 2023 року скасовано та направлено до суду для продовження розгляду заяви про винесення додаткового рішення.

У лютому 2024 року позивачем ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2025 року було Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року та Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2024 року залишено в силі.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою сторін силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, та письмову заяву разом з додатками, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Одночасно ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських вимог, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу представником відповідача ОСОБА_1 Кияненко Д.О. було надано до заяви про винесення додаткового рішення: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 15 січня 2022 року; копії рахунків №15/01-2022 від 20.12.2022 р., від 24.04.2023 р., 11.10.2022 р.; акти прийому передачі виконаних робіт від 20.12.2022 р., від 24.04.2023 р., 11.10.2022 р..; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від зазначених вище дат про сплату ОСОБА_1 за надану йому професійної правничої допомоги у сумі 116 000,00 грн.

Враховуючи те, що рішенням суду від 19.04.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою було відмовлено у задоволенні позову, а представником відповідача було надано понесені по справі відповідачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, вимоги представника відповідача про стягнення цих витрат є завищені.

Разом із тим, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником відповідача: 116 000,00 грн., не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Керуючись чинним законодавством, на думку суду, вартість виконаних представником відповідача робіт є завищеною, не пропорційною до предмета спору, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України суд може відмовити повністю або частково стягнути витрати на правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи складність провадження, про розірвання шлюбу, та виконані роботи правником, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що у позовних вимогах було відмовлено повністю, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника відповідача, про стягнення коштів на професійну правничу допомогу з позивача у розмірі 40 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141,142, 258, 269, 270, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни, про винесення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 понесені ним судові витрати, витрачені на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Бойко