Справа № 161/7886/25
Провадження № 2-др/161/43/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Олексюка А.В.
при секретарі Опальчук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвокатки Макари Оксани Євгеніївни поданої в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом адвокатки Макари Оксани Євгеніївни поданої в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Мудрик Олександра Євгеніївна про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації, -
02.03.2026 адвокатка Макара Оксана Євгеніївна подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до змісту якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 55 000,00 грн.
05.03.2026 представниця відповідачів адвокатка Немченко Л.А. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на правничу допомогу, обгрунтувавши її тим, що заява адвокатки Макари О.Є. не містять обґрунтування поважних причин неподання представницею доказів, що підтверджують розмір судових витрат у розмірі 55 000 грн. Вказує, що у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд має відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат. Доводів в обґрунтування неможливості подання доказів до ухвалення рішення представницею позивача не надано, а суд не наділений повноваженнями встановлювати відповідні обставини за власною ініціативою. Крім того, зазначає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 55 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. З огляду на обставини справи та на фактичний об`єм необхідних послуг, наданих адвокаткою, витрати на професійну правничу допомогу слід зменшити. Просила суд в задоволенні заяви відмовити, у разі ухвалення додаткового рішення зменшити розмір витрат до 7 000 грн.
Представниця позивача адвокатка Макара О.Є. подала заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися по невідомій сулу причині.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України).
Розгляд заяви здійснювався у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів згідно ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява (клопотання) про стягнення судових витрат підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 позов адвокатки Макари Оксани Євгеніївни поданої в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Мудрик Олександра Євгеніївна про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації задоволено.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19).
Згідно з п. п. 3-6ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Представниця відповідачів адвокатка Немченко Л.А. подала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 7 000,00 грн, зважаючи на відсутність документального підтвердження витрат та розрахунку.
Згідно акта приймання наданих послуг від 25.02.2026 адвокат надав клієнту наступні послуги: - ознайомлення з наданими Клієнтом правовстановлюючими документами на об?єкти спірного спадкового майна, іпотечним договором, що є предметом позову; - підготовка та подання позовної заяви та всіх необхідних документів у справі про визнання за клієнтом права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації за частку в спадковому майні по смерті спадкодавця ОСОБА_8 ; - участь в судових засіданням у справі про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації за частку в спадковому майні по смерті спадкодавця ОСОБА_8 ; - ознайомлення з процесуальними документами та доданими до них матеріалами, які подані іншими учасниками справи під час розгляду в суді; - оформлення необхідних процесуальних документів пов`язаних з розглядом даної справи в суді ( клопотань про витребування письмових доказів у справі); - ознайомлення з законодавчо-нормативною базою та судовою практикою, що стосується предмета позову. Вартість послуг, вказаних в п. 1 Акту становить 55 000 грн.00 коп.
У постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Враховуючи наведені сторонами доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокаткою та обсяг наданих послуг, а також доводи заяви представниці відповідачів про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов переконання, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим суд вважає, що справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок відповідача 45 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву адвокатки Макари Оксани Євгеніївни поданої в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі по 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень з кожного.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач-2: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Мудрик Олександра Євгеніївна, адреса: 43026, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок 26.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк