17 березня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши заяву адвоката Тимошенко Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 336/8010/25,-
25.02.2026 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по цивільній справі № 336/8010/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вказаним рішенням позов задоволено частково:
-за Договором позики № 7112226 від 18.03.2024 в розмірі 8890,29 грн.;
-за Договором позики № 79892636 від 25.04.2024: в розмірі 6020 грн.;
а всього стягнути 53 029,73 гривень.;
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 1851,24 гривень.
03.03.2026 року до суду надійшла заява від сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення. У якій викладено прохання про стягнення з позивача витрат на професійну допомогу, пропорційно задоволеним позовних вимогам, що становить 5439 грн.
За п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник відповідача виконав вказану умову, зазначивши у відзиві на позовну заяву, що попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу складає 12 000 грн.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником відповідача було долучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 18.11.2025 року; акт приймання-передачі виконаних робіт від 18.11.2025 року на загальну суму 6000 грн.; прибутковий касовий ордер на загальну суму 6000 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт від 02.12.2025 року на загальну суму 6000 грн; прибутковий касовий ордер на загальну суму 6000 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.12.2025 року на загальну суму 2000 грн.; прибутковий касовий ордер на загальну суму 2000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Такого клопотання від позивача не надходило, а тому з урахуванням того, що рішенням суду позов було задоволено частково, суд вважає за необхідним стягнути витрати на професійну правничу допомогу стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогами.
На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Тимошенко Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 336/8010/25 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5439 гривень.
Відповідно до ст. 65 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Є.С. Боєв