СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/191/26
ун. № 759/5792/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - також Святошинський ВДВС), про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 10.03.2026.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 182 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

При цьому форма, порядок і спосіб надсилання іншим учасникам справи заяви та доданих до неї документів на стадії виконання судового рішення чинним ЦПК України не передбачені.

Водночас відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на те, що процесуальний закон не визначає, у якій саме формі необхідно надсилати заінтересованим особам заяву (скаргу, клопотання, заперечення) на стадії виконання судового рішення, слід за аналогією закону застосовувати ч. 7 ст. 43 ЦПК України і направляти заяву (скаргу, клопотання, заперечення) та додатки до неї до електронного кабінету заінтересованої особи, а у разі відсутності у заінтересованої особи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у заінтересованої особи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таке тлумачення найбільш ефективно сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства і відповідатиме засаді рівності сторін. Заінтересована особа, з огляду на скорочені строки розгляду заяви (скарги, клопотання, заперечення) на стадії виконання судового рішення, повинна мати доступ до всіх матеріалів, щоб мати можливість надати суду свої пояснення і міркування щодо поданої заяви (скарги, клопотання, заперечення).

Предметом поданої заяви є вимога про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 42031374 та видачу дубліката виконавчого листа № 2/759/3455/13, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Наведене свідчить про наявність у заявника обов`язку надати докази надсилання заяви та додатків до неї заінтересованим особам.

За даними підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Святошинський ВДВС мають електронні кабінети; ОСОБА_1 не має електронного кабінету.

Отже, належними доказами направлення заінтересованим особам заяви є квитанції про доставку заяви з додатками до електронних кабінетів Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Святошинського ВДВС та опис вкладення у лист з докладним поіменним переліком документів, направлених на адресу ОСОБА_1 .

Проте, вказаний вище обов`язок заявник не виконав, належних доказів надсилання копій поданих до суду документів ОСОБА_1 не надав.

Наявний в матеріалах справи список згрупованих поштових відправлень «Реєстр 1 Звичайний 23-02-2026 client 28» від 23.02.2026 суддя до уваги не бере, адже він не дає змоги достеменно встановити, які саме документи були направлені ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 183, 258-261, 353-355, 442, підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIIIЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» без розгляду.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко