УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 308/1938/25

провадження № 61-2643ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Субота Михайло Іванович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , в якому просив стягнути із ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 31 жовтня 2024 року у розмірі 20 000, 00 доларів США та три відсотки річних у розмірі 134, 79 доларів США.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 23 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 31 жовтня 2024 року у розмірі 20 000 доларів США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02 березня 2026 року через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 - адвокат Субота М. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову

у задоволенні позову.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц, від 08 жовтня 2020 року у справі № 194/1126/18, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази та суди необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи,що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана, у передбачений статтею 390 ЦПК України, строк та, після усунення недоліків, з дотриманням вимог

статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.?

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2025 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, до закінчення перегляду справи № 308/1938/25 в касаційному порядку, яке обґрунтовано тим, що стягнення з ОСОБА_1 заборгованості призведе до істотного порушення майнових прав заявника,

а у разі скасування оскаржуваних судових рішень поворот їх виконання буде вкрай ускладненим.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Саме по собі подання касаційної скарги не є підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі

у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Перевіривши доводи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Суботи М. І. про зупиненнявиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2025 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, колегія суддів вважає, що воно є необґрунтованим.

Відомостей про початок процедури примусового виконання оскарженого рішення суду першої інстанції (відкриття виконавчого провадження) заявником не надано.

У разі скасування оскарженого судового рішення, інтереси заявника забезпечені процесуальним механізмом повороту виконання судового рішення (стаття 444 ЦПК України). Обставин, які б могли ускладнити або унеможливити вказаний поворот виконання заявником не наведено.

Отже, заявником наразі не доведена необхідність зупинення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 23 жовтня 2025 року та постанови Закарпатського апеляційного суду

від 17 лютого 2026 року у справі № 308/1938/25.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/1938/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Суботи Михайла Івановича про зупинення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2025 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 308/1938/25.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак