ПОСТАНОВА

іменем України

03 лютого 2026 року м. Кропивницький

справа № 395/997/20

провадження № 22-ц/4809/83/26

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалуНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 16 травня 2025 року та на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 10 липня 2025 року у складі судді Забуранного Р.А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися.

В обґрунтування позову вказала, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 15 жовтня 2015 року по справі №395/1012/2015 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання їх доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). На теперішній час вона навчається на третьому курсі денного відділення ВНЗ «Київський медичний коледж №3» на державній формі навчання. Між сторонами не було досягнуто згоди щодо добровільної матеріальної допомогу на навчання.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до часу закінчення навчання 28 червня 2022 року.

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, починаючи з 21 серпня 2020 року і до часу закінчення ОСОБА_1 навчання 28 червня 2022 року. Вирішено питання судових витрат. Роз`яснено порядок перегляду заочного рішення.

У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року по цивільній справі №395/997/20. Посилався на те, що він не був повідомлений про судове засідання, судових повісток не отримував, а тому не зміг вчасно з`явитися в судове засідання та відповідно не міг висловити свою правову позицію та надати заперечення. Просив суд задовольнити клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд зазначеного заочного рішення. Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Скасувати заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 16 травня 2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 29 вересня 2020 рокузалишено без задоволення.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 10 липня 2025 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, викладено зміст першого абзацу резолютивної частини ухвали суду в наступній редакції: Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися залишено без розгляду.

До Кропивницького апеляційного суду надійшли апеляційні скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 29 вересня 2020 року, на ухвалуНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 16 травня 2025 року та на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 10 липня 2025 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 29 вересня 2020 рокуповернуто.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Дементьєв В.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримав доводи поданих апеляційних скарг, просив їх задовольнити. Позивач у судове засідання апеляційного суду не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися (т.1 а.с.1).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської областівід 18.08.2020 №2720 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5).

Згідно з повідомленням Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 01.09.2020 №074/06/02-2379 ОСОБА_2 з 14.07.2011 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.18).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.20-21).

Як свідчить супровідний лист від 14 вересня 2020 року №395/997/20/10680/2020 судом направлено копію вказаної ухвали суду із додатками за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 (т.1 а.с.22).

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення від 18 вересня 2020 року ОСОБА_2 отримав особисто зазначене вище відправлення (т.1 а.с.24).

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, починаючи з 21 серпня 2020 року і до часу закінчення ОСОБА_1 навчання 28 червня 2022 року. Вирішено питання судових витрат. Роз`яснено порядок перегляду заочного рішення (т.1 а.с.28-30).

Із супровідного листа від 29 вересня 2020 року № 395/997/20/11420/2020 убачається, що копія вказаного заочного рішення суду направлена ОСОБА_2 за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2 та 15 жовтня 2020 року вручено йому у порядку, передбаченому ч.2 ст.130 ЦПК України (т.1 а.с.34).

У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року (т.1 а.с.54-66).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 16 травня 2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 29 вересня 2020 року залишено без задоволення (т.1 а.с.135-138).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 10 липня 2025 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, викладено зміст першого абзацу резолютивної частини ухвали суду в наступній редакції: Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися залишено без розгляду (т.1 а.с.226-227).

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у заяві про перегляд заочного рішення не зазначено обставин, які б беззаперечно обґрунтовували поважність пропуску строку та наявність підстав для його поновлення, а тому відповідачем пропущено строк, визначений ч.2 ст.284 ЦПК України для подання відповідної заяви про перегляд.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 сформулювала висновок про те, що частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 зауважила, що зміст положень статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.

Це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок про те, що наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Встановивши відсутність у ОСОБА_2 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 цього Кодексу, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалуНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 16 травня 2025 року та ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 10 липня 2025 року -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко