Справа № 583/1255/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши подання Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року до суду надійшло вищевказане подання державного виконавця, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, фізичну особу боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на неї в межах виконавчого провадження №67594547.

12.03.2026 року суддею Ярошенко Т.О. заявлено самовідвід, який вмотивовано тим, представником боржника ОСОБА_1 є адвокат Ярошенко В.М., яка є дочкою судді, повноваження на представництво підтверджуються доданими документами у відповідності до положень ст. 60, ст. 62 ЦПК України, у зв`язку з чим суддею Ярошенко Т.О. заявлено самовідвід на підставі ч.1 п.1 ст.36 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Нормами ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, визначених у статтях 36,37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст.126 та ст.129 ЦПК України.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом упродовж розумного строку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Як передбачено пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ч.2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За таких обставин, не підставі вищевикладеного, суд вважає заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Ярошенко Тамари Олександрівни про самовідвід у справі за поданням Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Справу № 583/1255/26, провадження № 6/583/48/26 передати до канцелярії Охтирського міськрайсуду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Т.О.Ярошенко