Справа № 456/4463/21
Провадження № 6/456/17/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Коцур А.І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 по справі №456/4463/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Підстава подання (позиція заявника). Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький і.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до погашення заборгованості за виконавчим документом. В обгрунтування подання покликається на те, що у вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : -заборгованість в розмірі 107 000 Євро, що еквівалентно станом на день звернення з позовом до суду за офіційним курсом НБУ 3371570 грн.;- 3 % річних від простроченої суми в розмірі 303 441 грн. 30 коп.;-завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;- понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 19.06.2018 року за договором позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 107 000 євро, а остання зобов`язувалася їх повернути до 01.09.2018 року, написавши власноручно про це розписку (надалі "Договір позики"). В подальшому ОСОБА_1 грошові кошти не повернула, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу її розписки. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 23 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 107 000 євро /основна сума заборгованості/; 303 441 грн. 30 коп. / 3 % річних за прострочення повернення позики/; 5 000 грн. моральної шкоди; 13 620 грн. судового збору та 15444 грн. 90 коп. витрат за проведення судово-технічної експертизи. 19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року - без змін. 07.07.2025 на виконання вищезазначеного рішення суду по справі №456/4463/21 Стрийським міськрайонним судом видано виконавчі листи. 18 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем були відкриті виконавчі провадження №78658152, №78659322 з примусового виконання виконавчих листів по справі №456/4463/21. Однак, станом на 25.02.2026 боржник жодних вимог приватного виконавця не виконала та не з`являється за викликами, всупереч попередженням про відповідальність за неподання декларації таку не подала, жодних заходів щодо виконання виконавчих документів не вживається, що свідчить про умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що ліквідного рухомого чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано, коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача - недостатньо. Таким чином, Боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду. Більш того, викликами приватного виконавця боржника повідомлено, що у разі неявки у вказану дату та час, у відповідності до вимог чинного законодавства, буде підготовлено та подано подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Наголошує, що з дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатила, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинила, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. В добровільному порядку боржник рішення суду не виконує, ухиляється від покладених на неї зобов`язань. На виклики Приватного виконавця боржник не з`являється.

В поданні приватний виконавець Білецький І.М. просить розглядати подання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : -заборгованість в розмірі 107 000 Євро, що еквівалентно станом на день звернення з позовом до суду за офіційним курсом НБУ 3371570 грн.;- 3 % річних від простроченої суми в розмірі 303 441 грн. 30 коп.;-завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;- понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 19.06.2018 року за договором позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 107 000 євро, а остання зобов`язувалася їх повернути до 01.09.2018 року, написавши власноручно про це розписку. В подальшому ОСОБА_1 грошові кошти не повернула, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу її розписки.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 23 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 107 000 євро /основна сума заборгованості/; 303 441 грн. 30 коп. / 3 % річних за прострочення повернення позики/; 5 000 грн. моральної шкоди; 13 620 грн. судового збору та 15444 грн. 90 коп. витрат за проведення судово-технічної експертизи.

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року - без змін.

07.07.2025 на виконання вищезазначеного рішення суду по справі №456/4463/21 Стрийським міськрайонним судом видано виконавчі листи.

18 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем були відкриті виконавчі провадження №78658152, №78659322 з примусового виконання виконавчих листів по справі №456/4463/21.

Станом на 25.02.2026 боржник жодних вимог приватного виконавця не виконала та не з`являється за викликами, всупереч попередженням про відповідальність за неподання декларації таку не подала, жодних заходів щодо виконання виконавчих документів не вживається, що свідчить про умисне не виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що ліквідного рухомого чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано, коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача - недостатньо.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні подання приватного виконавця.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

Також, згідно ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» від 26.11.2009 року прийшов до висновку про формування загальних правил щодо права на свободу пересування, наголосивши, що дане обмеження повинне відповідати одночасно трьом критеріям: 1. Ґрунтуватися на законі; 2. переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу N4 до Конвенції; 3. знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Фізична особа не може бути видворена з обраного нею місця перебування, доступ до якого не заборонений законом. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров`я людей.

Згідно частини 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону для здійснення тимчасового обмеження права громадянина України, яке гарантується Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого заходу (продовження його застосування), насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може, зокрема, свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 згаданого Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо.

Мотивована оцінка доказів, наданих заявником та висновки суду за результатами подання.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : -заборгованість в розмірі 107 000 Євро, що еквівалентно станом на день звернення з позовом до суду за офіційним курсом НБУ 3371570 грн.;- 3 % річних від простроченої суми в розмірі 303 441 грн. 30 коп.;-завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;- понесені судові витрати.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 23 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 107 000 євро /основна сума заборгованості/; 303 441 грн. 30 коп. / 3 % річних за прострочення повернення позики/; 5 000 грн. моральної шкоди; 13 620 грн. судового збору та 15444 грн. 90 коп. витрат за проведення судово-технічної експертизи.

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року - без змін.

07.07.2025 на виконання вищезазначеного рішення суду по справі №456/4463/21 Стрийським міськрайонним судом видано виконавчі листи.

18 липня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем були відкриті виконавчі провадження №78658152, №78659322 з примусового виконання виконавчих листів по справі №456/4463/21.

Станом на 25.02.2026 боржник жодних вимог приватного виконавця не виконала та не з`являється за викликами, всупереч попередженням про відповідальність за неподання декларації таку не подала, жодних заходів щодо виконання виконавчих документів не вживається, що свідчить про умисне не виконання рішення суду що набрало законної сили.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що ліквідного рухомого чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано, коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача - недостатньо.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, за змістом вказаної вище норми процесуального закону суд, який вирішує подання, повинен перевірити наявність обставин, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), на момент звернення державного або приватного виконавця з таким поданням.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд вважає, що заявником приватним виконавцем Білецьким І.М. не доведено у чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання встановленого судовим рішенням та як вжиття такого заходу як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України вплине на виконання судового рішення, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання.

Посилання заявника на те, що боржник на виклики державного виконавця не з`являвся слід вважати голослівними, оскільки, в наявних матеріалах справи відсутні будь-які відомості про вручення боржнику таких викликів.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про факт ухилення боржника від виконання судового рішення у матеріалах справи немає.

Суд вважає, що наведені в поданні докази не підтверджують, що ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень.

Так, дійсно, приватним виконавцем у відповідності до вимог закону відкрито виконавче провадження, вчинено ряд дій на виконання судового рішення, про яке йшлося, однак підстав однозначно вважати, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, що могло б бути підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України немає.

Зважаючи на вказане, у матеріалах справи відсутні дані про те, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, а також про те, що вжитий судом захід тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України сприяє чи сприятиме виконанню судового рішення, що відповідно свідчить про безпідставність подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім цього, суд звертає увагу, що наявність або відсутність майна в боржника на яке може бути звернено стягнення в рамках виконавчого провадження, не може бути розцінено як ухилення боржника від виконання рішення суду. Такі дії мають бути умисними, спрямовані як приклад на відчуження майна, після того як було відкрито виконавче провадження, його приховування, приховування особистих відомостей, переховування, тощо.

Зважаючи на вищевикладене, в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 по справі №456/4463/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики слід відмовити

Керуючись ст. ст 258-261, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 по справі №456/4463/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 16.03.2026

Головуючий суддя В. Л. Бучківська