УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 752/22784/24

провадження № 61-1764ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Євміна Інна Леонідівна, про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

виділити у власність ОСОБА_1 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та частку земельної ділянки площе. 0,1000 га, кадастровий номер :90:104:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

виділити у власність ОСОБА_4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :90:104:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

30 грудня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_6 , в якій остання просила:

визнати за кожним з подружжя право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини житлового будинку та 2/3 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

У порядку поділу майна визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 89,9 кв. м., житловою площею 42,9 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :90:104:0010, за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу майна визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 89,9 кв. м., житловою площею 42,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :90:104:0010, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Євміна І.Л., про поділ спільного майна подружжя - залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3 875,00 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя і ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року - залишено без змін.

У лютому 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_7, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026 року касаційну скаргу залишено без руху, для усунення недоліків.

У визначений судом строк заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм статей 57, 60, 61 Сімейного кодексу України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 158/2229/16-ц, від 26 березня 2021 року у справі № 414/277/17, застосування норм статей 1302, 1305 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10 липня 2020 року у справі №524/5880/17 та від 21 січня 2021 року у справі № 524/354/19, а також застосування норм статей 123, 124, частини першої та другої статті 193 та частини третьої статті 194 ЦПК України (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, зазначає про порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення у відповідності до пунктів 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Разом з тим, Верховний Суд відхиляє посилання заявника на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, оскільки заявник у касаційній скарзі чітко не вказав, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також не обґрунтував необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Євміна Інна Леонідівна, про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва матеріали справи № 752/22784/24.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник