У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа №338/352/26

16 березня 2026 року Провадження № 2/338/352/26

селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Богородчанської територіальної громади, в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Підстава звернення до суду, неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 ч.1 ст.176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю такого майна.

Згідно п. 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

До матеріалів справи долучено квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 371 грн 50 коп.

Разом з тим, виходячи зі змісту ст.176 ЦПК України ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно з роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Дійсна вартість майна визначається, згідно з вимогами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною (стаття 12 Закону).

Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не зазначив у позовній заяві ціну позову та посилання на докази, які підтверджують дійсну вартості спадкового майна, а саме житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на момент звернення до суду з заявленим позовом, суддя позбавлена можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору.

Даний недолік позовної заяви підлягає усуненню позивачем, шляхом проведення оцінки майна та вирахування судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, зазначеного в Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та посилання на докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.2, 4 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка в позові посилається на довідку Іваниківського старостинського округу № 3 Богородчанської селищної ради №128 від 04 грудня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 був головою домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , побудованого у 1995 році.

Також, посилається на технічний паспорт та довідку Івано-Франківського ОБТІ №256 від 18 серпня 2025 року, які видані та оформленні на ім`я позивачки ОСОБА_1 . В примітці зазначеної довідки, вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , побудований в 1995 році, відповідно до рішення виконавчого комітенту Іваниківської сільської ради №60 від 14 грудня 1990 року та дозволу на право виконання будівельних робіт.

Разом з тим, позивачка не посилається в позовній заяві на зазначені вище докази (рішення та дозвіл), що підтверджують фактичні та правові підстави виникнення у спадкодавця ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, який був збудований до 2004 року та на який відсутні правовстановлюючі документи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак зазначених вимог позивачкою не дотримано, копії документів, додані до заяви, належним чином не засвідчені. Вказівка на те, у кого знаходяться оригінали письмових доказів, в позовній заяві відсутня.

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.175 - 177,185 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богородчанської територіальної громади, в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Рибка