Справа № 214/2245/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Фролова Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гальченко Євгенія Леонідівна до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 року через систему «Електронний суд» заявник ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гальченко Євгенія Леонідівна звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просить суд: видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши зміст поданої заяви про видачу судового наказу, з доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Тобто, чинним законодавством встановлено, що з заявою про стягнення аліментів, може звернутися той з батьків, з ким проживає дитина.

Разом з тим, заявником до матеріалів поданої заяви не долучено доказу того, що дитина проживає разом з ним та заявник в частині вимог щодо розміру аліментів не зазначає «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ст.165 ч.1 п. 1, 2, 8, 9 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Таким чином, беручи до уваги те, що з заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гальченко Євгенія Леонідівна про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та наданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (стягнення аліментів), заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ч.1 п. 8, 166 ч. 1, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гальченко Євгенія Леонідівна у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу, з підстав зазначених в даній ухвалі суду, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя