Справа № 351/158/26
Номер провадження №2-о/351/69/26
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16 лютого 2026 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Сегін І.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Івано-Франківської області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 недієздатною; встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити опікуном ОСОБА_1 ..

Вказані вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є чоловіком ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що наприкінці 2024р. фізичний та психічний стан здоров`я його дружини ОСОБА_2 став різко погіршуватися. Стала спостерігатись загальна загальмованість та порушення мислення. Почала скаржитись на постійне відчуття тривоги, страху, сильних головних болів, головокружіння. ОСОБА_2 стала часто перебувати у стані апатії, мислення загальмоване, емоційно тривожна, пригнічена. Також заявник зазначив, що ОСОБА_2 відвідує на постійній основі вузькопрофільного спеціаліста та вся медична документація знаходиться в останнього. Перебуваючи в такому психоемоційному стані вона не спроможна контролювати свою поведінку та може спричинити собі шкоду. ОСОБА_2 може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей.

Відповідно до статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналогічні вимоги випливають із частини першої статті 39 ЦК України, яка визначає підстави визнання особи недієздатною і пов`язує їх саме з наявністю хронічного, стійкого психічного розладу та наслідком у вигляді нездатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд звертає увагу, що встановлення опіки у цій категорії справ є похідним від вирішення питання про недієздатність, оскільки відповідно до статей 58, 60 ЦК України опіка встановлюється над особою, яка визнана недієздатною, а призначення опікуна здійснюється судом у разі визнання особи недієздатною за поданням органу опіки та піклування.

Перевіряючи подану заяву, суд встановив, що наведені заявником обставини зводяться переважно до похилого віку особи, наявності когнітивних порушень, потреби у сторонньому догляді та фактичного здійснення такого догляду заявником. Разом з тим заява не містить належного викладення обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 саме хронічного, стійкого психічного розладу у розумінні статті 39 ЦК України, зокрема не наведено відомостей про встановлений психіатричний діагноз, перебування на обліку у лікаря-психіатра, проходження психіатричного лікування чи іншої спеціалізованої психіатричної допомоги, а також не конкретизовано прояви розладу, які б підтверджували повну нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Заяником не долучено до заяви жодних документів, які б вказували на перебування ОСОБА_2 на лікуванні з приводу психоемоційного стану та які б дозволяли дійти попереднього висновку про наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, що зумовлює її недієздатність.

Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України суд призначає судово-психіатричну експертизу за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи. Отже, призначення експертизи можливе не в кожному випадку лише з підстави подання заяви, а за умови наявності у матеріалах провадження достатніх первинних даних, які свідчать про імовірний психічний розлад відповідного характеру. Натомість із поданої заяви та долучених матеріалів не вбачається наявності таких достатніх даних, а викладені заявником доводи фактично стосуються потреби особи у сторонньому догляді через похилий вік та загальний стан здоров`я.

Суд також зазначає, що потреба у сторонньому догляді, труднощі у самообслуговуванні та необхідність отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі не є тотожними підставам визнання особи недієздатною, визначеним статтею 39 ЦК України, і самі по собі не свідчать про наявність хронічного, стійкого психічного розладу та повну нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява подана без додержання вимог статті 297 ЦПК України щодо змісту заяви у справі про визнання фізичної особи недієздатною, а недоліки заяви унеможливлюють належну організацію судового розгляду та визначення предмета доказування у справі. Відповідно до загальних правил ЦПК України, які застосовуються у справах окремого провадження, заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для подання заяви у новій редакції або уточнення заяви, в якій належним чином викласти обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад особи, унаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а також надати відповідні докази на підтвердження таких обставин, зокрема медичні документи, які містять дані про психічний стан особи та можуть свідчити про наявність психічного розладу у розумінні статті 39 ЦК України.

На підставі вищенаведених положень ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів для виправлення недоліків з дня отримання ним копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор СЕГІН