Справа № 167/201/26
Номер провадження 2-к/167/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

за участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів заявника.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Клопотання обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , матір`ю дитини є заявник ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах дитини ОСОБА_4 .

Зазначає, що відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі СК України) зі слів матері.

Вказує, що рішенням районного суду у Седльце, ІІ відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 11 грудня 2025 року у справі № ІІІ RC 101/25 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , представленої законним представником ОСОБА_8 про встановлення батьківства встановлено, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 та надано неповнолітній прізвище - « ОСОБА_9 », рішення набрало законної сили 19 грудня 2025 року. Разом з цим зазначає, що по батькові дитини на виконання рішення суду іноземної держави не вказується, оскільки це не передбачено в польському законодавстві та звичаях запису актів цивільного стану, а тому суд не визначав зміну по батькові неповнолітній ОСОБА_10 .

Покликається, що визнання рішення іноземного суду на території Україні заявниці необхідне для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_11 та внесення до нього відповідних змін.

Ураховуючи вищенаведене просить визнати на території України рішення іноземного суду - рішення суду у Седльце, ІІ відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 11 грудня 2025 року у справі № ІІІ RC 101/25 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , представленої законним представником ОСОБА_8 про встановлення батьківства, що набрало законної сили 19 грудня 2025 року та яким:

- І. встановлено, що позивач ОСОБА_5 , родове прізвище ОСОБА_12 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , народжених у Плуті є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Топільно Рожищенський район Волинської області в Україні, дочки ОСОБА_6 , дівоче прізвище ОСОБА_16 , для якої свідоцтво про народження було складене керівником РАГСу в Сельдце під номером 1464011/00/AU/2025/974000;

- ІІ надає неповнолітній прізвище, залишивши її досі існуюче материнське прізвище та додавши прізвище батька « ОСОБА_9 ».

Зобов`язати Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 1 від 18 січня 2018 року про народження ОСОБА_3 , складеного виконавчим комітетом Топільненської сільської ради Рожищенського району Волинської області шляхом внесення інформації в графі «Батько» відомості про батька - ОСОБА_5 , місце народження місто Седльце Республіка Польща, національність поляк, громадянство Республіка Польща, змінивши прізвище з ОСОБА_16 на ОСОБА_9 та виключити запис в графі по батькові, залишивши його не заповненим.

Позиція учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

Представник заявника ОСОБА_2 подав суду заяву в якій клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилися. 02 березня 2026 року подали суду клопотання в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року клопотання прийнято до розгляду та запропоновано Рожищенському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року клопотання призначено до розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 473 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка заінтересованих осіб або їх представників не є перешкодою для розгляду клопотання, а тому суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Топільне Рожищенського району Волинської області, батьком зазначений ОСОБА_17 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2018 року виконавчим комітетом Топільненської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 2, сформованого 08 травня 2018 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області встановлено, що відомості про батька малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно нотаріально посвідченого перекладу вироку в ім`я Республіки Польща районний суд у Седльце, ІІ відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 11 грудня 2025 року у справі № ІІІ RC 101/25 за позовом ОСОБА_5 проти ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , представленої законним представником ОСОБА_8 про встановлення батьківства

- І. встановлено, що позивач ОСОБА_5 , родове прізвище ОСОБА_12 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , народжених у Плуті є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Топільно Рожищенський район Волинської області в Україні, дочки ОСОБА_6 , дівоче прізвище ОСОБА_16 , для якої свідоцтво про народження було складене керівником РАГСу в Седльце під номером 1464011/00/AU/2025/974000;

- ІІ надає неповнолітній прізвище, залишивши її досі існуюче материнське прізвище та додавши прізвище батька « ОСОБА_9 ». Рішення є остаточним від 19 грудня 2025 року. Відповідність оригіналу підтверджується, дня 04 лютого 2026 року, стажер районного суду в Седльце Павел Руцінський.

19 лютого 2026 року переклад з польської мови на українську виконала ОСОБА_18 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Фелісієнко О. В. засвідчила справжність підпису перекладача Войтенко І. Г.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини виникли щодо визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про народження та внесення до нього відповідних змін.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно з ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною та Республікою Польща укладено Договір про правову допомогу в цивільних і кримінальних справах, який ратифіковано Постановою Верховною Ради № 3941-XII(3941-12) від 04 лютого 1994 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 Договору винесені судами однієї Договірної Сторони рішення з цивільних немайнових справ, що набрали законної сили, а в справах, що стосуються батьківських прав, рішення, що не набрали законної сили, але підлягають негайному виконанню, визнаються на території іншої Договірної Сторони без проведення дій про визнання, якщо суди іншої Договірної Сторони не винесли раніше правомірного рішення в тій самій справі, або якщо не були виключно компетентні, на підставі цього Договору, а у випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі чинного законодавства цієї Договірної Сторони.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Договору за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме рішення судів з цивільних справ.

Відповідно до ст. 50 вищезазначеного Договору, рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо: 1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Статтею 52 вказаного вище Договору передбачено, що визнання і виконання рішення належить до компетенції суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. При розгляді справи суд обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 50 і 51. Для визнання і виконання рішення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; це стосується також форми клопотання про визнання і виконання рішення. До клопотання про визнання і виконання рішення належить додати його копію і копію додатків для вручення учасникам справи.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

За приписом ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 17 постанови від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення чи позбавлення батьківства; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення: усиновлення, визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ч. 6 та 7 ст. 473 Цивільного процесуального кодексу України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 468 цього Кодексу.

Висновки суду.

Рішення районного суду у Седльце, ІІ відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 11 грудня 2025 року у справі № ІІІ RC 101/25 за позовом ОСОБА_5 проти ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , представленої законним представником ОСОБА_8 про встановлення батьківства є остаточним від 19 грудня 2025 року.

Визнання вказаного рішення на території Україні заявниці необхідне для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про народження та внесення до нього відповідних змін.

Ураховуючи норми міжнародного та національного права, відсутність заперечень з сторони заінтересованої особи, дотримуючись принципу пріоритету найкращих інтересів дитини та встановлені обставини справи в сукупності, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 , подане в її інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме - вирок районного суду у Седльце, ІІ відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 11 грудня 2025 року у справі № ІІІ RC 101/25 за позовом ОСОБА_5 проти ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , представленої законним представником ОСОБА_8 про встановлення батьківства, яким:

- І. встановлено, що позивач ОСОБА_5 , родове прізвище ОСОБА_12 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , народжених у Плуті є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Топільно Рожищенський район Волинської області в Україні, дочки ОСОБА_6 , дівоче прізвище ОСОБА_16 , для якої свідоцтво про народження було складене керівником РАГСу в Седльце під номером 1464011/00/AU/2025/974000;

- ІІ. надає неповнолітній прізвище, залишивши її досі існуюче материнське прізвище та додавши прізвище батька « ОСОБА_9 ».

Внести зміни до актового запису № 1, складеного 18 січня 2018 року виконавчим комітетом Топільненської сільської ради Рожищенського району Волинської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме:

вказати батьком дитини - ОСОБА_5 , родове прізвище ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Седльце;

прізвище дитини змінити з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_9 »;

виключити запис з графи по батькові « ОСОБА_19 », залишивши його не заповненим.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 12 березня 2026 року.

Головуючий суддя І. Т. Гармай