Справа № 592/3820/26
Провадження № 2/592/1607/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

10.03.2026 позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду через представника, адвоката Юшкевич Є.Ю., з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту, в якій просить суд скасувати арешт та заборону відчуження нерухомого майна, накладені згідно з постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 29.05.2008 в рамках виконавчого провадження АК № 086782 на квартиру АДРЕСА_1 , належну позивачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності (реєстраційний запис про обтяження № 7376912, зареєстрованого 12.06.2008).

Суд установив, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься реєстраційний запис про обтяження № 7376912 від 12.06.2008 про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Підставою зазначеного обтяження є постанова про арешт майна боржника, накладений Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 29.05.2008 в рамках виконавчого провадження АК № 086782.

Отже, позивач є або був стороною виконавчих проваджень, тобто є або мав статус боржника.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, за змістом ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Заразом, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17, постанові від 18 травня 2022 року у справі № 642/4263/21.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

У цій справі арешт на майно ОСОБА_1 було накладено державним виконавцем в рамках виконавчого провадження АК № 086782, відтак заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за його заявою, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовна заява ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалу разом з матеріалами доданими до позовної заяви надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО