Ухвала

17 березня 2026 року

м. Київ

справа № 615/110/23

провадження № 61-3422ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Шевцова Олександра Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності у спільному майні подружжя на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0094, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вказаною адресою;

1/2 частину автомобіля марки «Suzuki Samurai», 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

1/2 частину автомобіля марки «Ford Escape», 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , виплативши на її користь компенсацію у розмірі належної їй частки 56 500,00 грн, які внесені на депозитний рахунок.

Валківський районний суд Харківської області рішенням від 22 травня 2025 року позов ОСОБА_2 задовольнив. Визнано за ОСОБА_2 право власності у спільному майні подружжя на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами згідно із технічним паспортом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0094, площею 0,1500 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вказаною адресою; 1/2 частину автомобіля марки «Suzuki Samurai», 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 22 лютого 2018 року ТСЦ 5342; 1/2 частину автомобіля марки «Ford Escape», 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 09 липня 2019 року ТСЦ 5946. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Харківський апеляційний суд постановою від 13 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 травня 2025 року - без змін.

16 березня 2026 року адвокат Шевцов О. А. як представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року у цій справі.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

З оскаржуваної постанови апеляційного суду від 13 лютого 2026 року видно, що позивачем до матеріалів справи надано документ про сплату судового збору в розмірі 1 073,60 грн. Між тим, матеріали справи містять документи, які визначають ціну позову, яка складає 288 000,00 грн ((113 000,00 грн + 33 000,00 грн + 30 000,00 грн. + 400 000,00 грн = 576 000,00 грн) / 2 = 288 000,00 грн), а відповідно судовий збір повинен дорівнювати 1 відсотку ціни позову, тобто 2 880,00 грн.

Крім того, адвокат Шевцов О. А. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що матеріали справи містять документи, які визначають ціну позову. Так, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 113 008,00 грн. Ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер 8321.231501:00:002:00S4, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 33 000,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля марки «Suzuki Samurai», 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , його вартість складає 30 000,00 грн. Згідно із договором купівлі-продажу автомобіля марки «Ford Escape», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , його вартість складає 400 000,00 грн. За таких обставин, ціна позову складає 288 000,00 грн ((113 000,00 грн + 33 000,00 грн + 30 000,00 грн + 400 000,00 грн = 576 000,00 грн) / 2 = 288 000,00 грн), а відповідно судовий збір повинен дорівнювати 1 відсотку ціни позову, тобто 2 880,00 грн.

Таким чином, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Шевцова Олександра Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільній частковій власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов