Справа № 690/788/25
Провадження № 2/211/2938/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Сарат Н.О.

за участю секретаря судового засідання - Зоріної С.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності, а саме: просила суд визнати право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що на підставі Договору міни квартири від 05.11.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Донецької області, зареєстрованого за №1-1539- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках належить трикімнатна квартира, загальною площею 55 кв.м. житловою площею 39,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до реєстраційного посвідчення, згідно якого Донецьке БТІ зареєструвало вищезазначену квартиру 12.11.1997 в реєстраційній книзі № 5 за реєстровим № 926 на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » згідно свідоцтва про шлюб (бланк серії НОМЕР_1 ), зареєстрованого 14.09.2013 відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ у місті Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис за № 419. Внаслідок збройної агресії Російської Федерації, для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна необхідно провести дії щодо державної реєстрації квартири, тому 26.09.2025 року позивач ОСОБА_1 із заявою звернулась до виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, Черкаська обл., Однак, державний реєстратор своїм рішенням № 81782320 від 11.11.2025 року відмовив в проведенні реєстраційних дій, мотивуючи тим, що неможливо отримати відомості про зареєстровані речові права до 2013 року за нами на спірну квартиру. Доступ до паперових носіїв інформації від БТІ на будь-який об`єкт нерухомого майна в Очеретинській громаді відсутній через тимчасову окупацію. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у с.м.т. Очеретине, зберігались в БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 в місті Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України. Отже, на теперішній час неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в с.м.т. Очеретине. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004, всю територію Донецького району, у тому числі м. Донецьк з 07.04.2014 року відноситься до територій України, які тимчасово окуповані Російською Федерацією. Відомості про перевезення реєстраційних справ та інших архівних документів вищезазначеного БТІ відсутні. Таким чином отримання документів щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна с.м.т. Очеретине Донецької області, проведені БТІ до 01.01.2013 року, зокрема, й на спірну квартиру.

Ухвалою суду від 12.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких просять цивільну справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить ухвалити рішення на розсуд суду за наявними у справі матеріалами, заперечень не має.

Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що на підставі Договору міни квартири від 05.11.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Донецької області, зареєстрованого за №1-1539- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках належить трикімнатна квартира, загальною площею 55 кв.м. житловою площею 39,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційного посвідчення, згідно якого Донецьке БТІ зареєструвало вищезазначену квартиру 12.11.1997 в реєстраційній книзі № 5 за реєстровим № 926 на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » згідно свідоцтва про шлюб (бланк серії НОМЕР_1 ), зареєстрованого 14.09.2013 відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ у місті Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис за № 419.

Внаслідок збройної агресії Російської Федерації, для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна необхідно провести дії щодо державної реєстрації квартири, тому 26.09.2025 року позивач ОСОБА_1 із заявою звернулась до виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, Черкаська обл., Однак, державний реєстратор своїм рішенням № 81782320 від 11.11.2025 року відмовив в проведенні реєстраційних дій, мотивуючи тим, що неможливо отримати відомості про зареєстровані речові права до 2013 року за нами на спірну квартиру. Доступ до паперових носіїв інформації від БТІ на будь-який об`єкт нерухомого майна в Очеретинській громаді відсутній через тимчасову окупацію. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у с.м.т. Очеретине, зберігались в БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 в місті Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України. Отже, на теперішній час неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в с.м.т. Очеретине.

Відомості про перевезення реєстраційних справ та інших архівних документів вищезазначеного БТІ відсутні. Таким чином отримання документів щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна с.м.т. Очеретине Донецької області, проведені БТІ до 01.01.2013 року, зокрема, й на спірну квартиру.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачі вимушені звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій.

В подальшому з 2002 року по 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідними бюро технічної інвентаризації згідно з нормами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р. Був прийнятий Цивільний кодекс України, який введений в дію з 01.01.2004 р. та яким було змінено підхід до визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно.

Отже, виникла та існує ситуація, за якої позивачі мають право власності на квартиру, що підтверджується оригіналами документів на паперових носіях, однак вона не має змоги належним чином та повноцінно здійснювати правомочності власника, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на вищезазначений об`єкт нерухомого майна у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Ясинувата Донецької області) на теперішній час неможливо.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), с-ще Очеретине, що відноситься до Очеретинської селищної територіальної громади, віднесено до тимчасово окупованої території України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України).

У постанові від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою уже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

До 2013 року реєстрація права власності проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення).

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, по-перше, якщо особа є власником майна, але право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі N. 6 1622цс15. Тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Отже, стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Позивачі у цій позовній заяві про визнання права власності є особами, які вже є власниками майна.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено право власності на будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на будинок у БТІ з тимчасово окупованої території на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивачем не заявлено.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в рівних частках право власності на квартиру, загальною площею 55 кв.м. житловою площею 39,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.03.2026 року.

Суддя: Н. О. Сарат