У Х В А Л А

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 736/1003/24

провадження № 61-2169ск26

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу

Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2026 року через підсистему «Електронний Суд» направлена до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду,

з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з пунктами 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

За пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої зазначеної статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року

в справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) висновувала, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України),

а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями

в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою

статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі

або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності в справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic,

заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду

від 07 квітня 2021 року в справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21),

в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У касаційній скарзі заявник вживає провокативні, образливі та голослівні висловлювання щодо апеляційного суду, зокрема зазначає таке: «Знову одна лише фальсифікація вказаними суддями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та

ОСОБА_2 даних моєї апеляційної скарги від 01.12.2025. Для кого ж я писала тоді в моїй апеляційній скарзі пункти підстав порушень суддею ОСОБА_5 за номерами: по-третє та по-п?яте? Яке жахіття твориться в цьому суді! Одні лише брехня та корупція, корупція та брехня! Для кого ці судді мої факти перетворюють

у брехню? Відповідь однозначна - для Верховного Суду. Як може з таким судом Україна вступити до Європейського Союзу у 2027 році? Так за такого суду ніколи ніякого вступу не буде!».

Верховний Суд вважає зазначені висловлювання заявникатакими, що переходять межі нормальної, допустимої та легітимної критики, є провокативними, образливими та голослівними, що є недопустимим в ділових документах.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.

Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 касаційної скарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим вона не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом і підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко