Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1568/25
Провадження № 2/499/152/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, представника позивача Лойфер Анастасії Олегівни (далі також представник позивача) розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відео конференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий

25 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» Лойфер Анастасія Олегівна (далі також представник) в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі також позивач) подала позовну заяву до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, в якій посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 65090 гривень та судові витрати в загальному розмірі 8132 гривні 02 копійки (далі також позовна заява).

09 січня 2026 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає таке: позивач пропустив строк позовної давності; звільняється від сплати пені, штрафів та неустойки в період воєнного стану; натепер у неї відсутні стабільний дохід, достатній для погашення кредитної заборгованості.

13 січня 2026 року представник відповідача подала відповідь на відзив, в якій зазначає таке: починаючи з 12 березня 2020 року строки позовної давності зупинені; в позовній заяві не заявлені вимоги про: стягнення нарахувань відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, стягнення неустойки (штрафу, пені); відповідач не надала контррозрахунку щодо заявленої до стягнення суми заборгованості.

2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін, зазначає таке

Відповідач подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

3. Учасники судового провадження висловили таке

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі та пояснила, що Договір не визначає конкретних критеріїв нарахування комісії в розмірі 20466 гривень та які послуги щомісячно надавали відповідачу в розмірі 1137 гривень.

3. Процесуальні рішення та дії у справі такі

Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 29 грудня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати докази.

Іванівський районний суд Одеської області 28 січня 2026 року відклав розгляд справи, через неприбуття відповідача.

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 04 лютого 2026 року відклав розгляд справи, викликав позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень.

4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі

18 січня 2022 року відповідач, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови), способом підписання письмової анкети-заяви (далі Заява) подала позивачу Заяву, в якій просила надати їй кредитну карту з встановленим кредитним лімітом. На підставі Заяви позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000 гривень на умовах строковості, поворотності і платності, способом встановлення кредитного ліміт, та ознайомилася з умовами кредитування (далі також Договір, а.с. 20-22).

Паспорт споживчого кредиту свідчить, що сума кредиту 30000 гривень; процентна ставка фіксована та становить 39,99% річних; строк кредиту 12 місяців.

Розрахунок наданий позивачем свідчить, що за Договором станом на 19 березня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 65090 гривень 73 копійки, яка складається з заборгованості за: кредитом 27925 гривень 75 копійок; процентами 16698 гривень 98 копійок; комісією 20466 гривень (а.с.8-9, далі розрахунок).

5. Норми права, які застосував суд такі

5.1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина 1 статті 256 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 ЦК).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК).

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК).

5.2. Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК щодо поновлення перебігу позовної давності», що набрав чинності 04 вересня 2025 року, виключено пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який регламентував, що «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.» (далі Закон № 4434-IX).

5.3. У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем (пункт 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування»).

5.4. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

У договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) (пункт 10частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими (частина 1 статті 18 Закону Укарїни «Про споживче кредитування»).

Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про споживче кредитування»).

5.5. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

5.6. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року.

Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

5.7. Президент України Указом від 24 лютого 2022 року №64/2022 ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений відповідними указами та затверджений законами дотепер.

6. Мотиви застосування норм права такі

6.1. Позивач та відповідач підписали Заяву, додатком до якої є Паспорт які містять інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Заяву, Паспорт підписала відповідач, що підтверджує отримання та ознайомлення її з інформацією про умови кредитування, й про орієнтовну вартість кредиту, зважаючи на обрані нею умови кредитування.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 30000 гривень.

Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, через що станом на 25 грудня 2025 року має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 65090 гривень 73 копійки, яка складається із сум наведених у розрахунку.

6.2. Суд зазначає, що в Договорі не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. До таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Ба більше позовна заява не містить обґрунтування критеріїв нарахування комісії в розмірі 20466 гривень та які послуги щомісячно надавалися відповідачу в розмірі 1137 гривень.

Тому вимога щодо стягнення з відповідача комісії в загальному розмірі 20466 гривень не підлягає задоволенню.

6.3. Одночасно суд зауважує, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача в спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона в спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце досить далеко, спираючись на докази, які вже, можливо втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

6.4. Суд наголошує, що позивач звернувся до суду 25 грудня 2025 року та заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості з 18 січня 2022 року до 31 жовтня 2025 року, а відповідач заявила про застосування строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Водночас під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України строк, визначений статтею 257 ЦК продовжувався на строк дії такого карантину.

Карантин через COVID-19 був введений на території Україні з 12 березня 2020 року до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Заразом перебіг позовної давності, визначений ЦК, був зупинений на час дії воєнного стану введеного на території України з 24 лютого 2022 року до набрання чинності Законом № 4434-IX, тобто до 04 вересня 2025 року.

Відтак, позивач не пропустив строк позовної давності.

7. Висновок такий

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовільнити частково.

8. Розподіл між сторонами судових витрат такий

8.1. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини 3 статті 133 ЦПК).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

8.2. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору за позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1674 гривні 45 копійок, зважаючи на такий розрахунок: 2422 гривні 40 копійок (сума сплаченого судового збору) х 44624 гривні 73 копійки (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 65090 гривень 73 копійки (розмір заявлених вимог).

9. Інші питання

Повне судове рішення складене 16 березня 2026 року, через: вихідні дні 07, 08, 14, 15 березня 2026 року, перебування судді на навчанні 13 березня 2026 року, стабілізаційні відключення електроенергії.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: будинок 100, вулиця Велика Васильківська, міста Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість у загальному розмірі 44624 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять чотири тисячі) гривень 73 копійки.

Відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості в розмірі 20466 (двадцять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» сплачену суму судового збору в розмірі 1674 (одна тисяча шістсот сімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 16 березня 2026 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК