Провадження № 2-з/359/16/2026
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2026 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

09 березня 2026 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, в якій представник заявника адвокат Кисель А.С. просить : вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (код ЄДР: 23243188, 04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (код ЄДР: 42094646, 08123, Київська областиь, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В) вчиняти дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії за адресами: Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 24-А, Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 24-Б та Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 24 до набрання чинності остаточним судовим рішенням у справі № 359/12134/25.

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 359/12134/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про захист прав споживачів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.06.2025 року працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» - оператором системи розподілу було складено Акти про порушення № К052731, К052732, К052733 стосовно житлових будинків, що належать Позивачу за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , вул. Старокиївська, 24-Б. та АДРЕСА_2 . Вказані акти містять висновки про нібито використання електричної енергії на непобутові потреби. При цьому, акти були складені без присутності Позивача або її представника, без пред`явлення належних службових посвідчень, без зазначення технічних параметрів та доказів, які могли б підтверджувати непобутове використання. На підставі зазначених актів ТОВ «Київська обласна ЕК» - електропостачальник (універсальна послуга) 24 липня 2025 року видало повідомлення №РК-561 про зміну умов постачання електроенергії та переведення Позивача з категорії побутового споживача на умови комерційної пропозиції «Універсал» для непобутових споживачів, а також закриття особових рахунків і виставлення до сплати суми у розмірі 354 642,57 грн. Позивач вважає, що дії Відповідачів порушують права Позивача як споживача електричної енергії та суперечать вимогам ПРРЕЕ і Кодексу систем розподілу. З метою оскарження рішень комісії ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», оформлених протоколами № 731, 732, 733 від 21.07.2025 року Позивач звернулась до суду з позовом про захист прав споживача. Разом з тим, надалі Позивачем неодноразово було одержано попередження про припинення постачання електричної енергії. Таким чином, очевидною виступає загроза припинення електроживлення за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , вул. Старокиївська, 24-Б. та АДРЕСА_2 , з огляду на що постає необхідність у вжитті заходів щодо запобігання відключенню електропоста-чання за вказаними адресами. Зважаючи на заявлені Позивачем позовні вимоги постає необхідність забезпеченні позову шляхом заборони вчиняти дії з припинення та/або обмеження постачання та /або розподілу (передачі) електричної енергії за вказаними вище адресами до набрання чинності остаточним судовим рішенням у справі № 359/12134/25. Таким чином, вважають, що обраний Позивачем захід забезпечення позову шляхом припинення та/ або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії заборони є найбільш адекватними для забезпечення збалансованості інтересів сторін. Направлення на адресу Позивача попереджень про припинення постачання електричної енергії свідчить про наявність наміру, практичної можливості та реальних ризиків вчинення дій з припинення постачання електричної енергії.

Дана заява про забезпечення позову передана на розгляд судді Яковлєвій Л.В. 09 березня 2026 року.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пере-свідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встанов-ленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути об -ґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір щодо визнання незаконними рішень комісії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» оформлених протоколом №731 від 21 липня 2025 року, ухвалене на підставі акту про порушення № К052732 від 16 червня 2025 року; протоколом №732 від 21 липня 2025 року, ухвалене на підставі акту про порушення № К052733 від 16 червня 2025 року; протоколом №733 від 21 липня 2025 року, ухвалене на підставі акту про порушення № K052731 від 16 червня 2025 року та зобов`язання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електро-мережі» усунути порушення прав споживача шляхом відновлення умов побутового постачання електричної енергії та поновлення побутових особових рахунків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 - Б. та АДРЕСА_2 ; зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» відновити договори побутового постачання, поновити побутові особові рахунки та здійснити перерахунок (анулювати/скоригувати) нарахування 354 642,57 грн.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Пунктом 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКПРЕ України від 31 липня 1996 року № 28 встановлено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов`язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до законодавства.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Аналогічні приписи містять Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Пунктом 7.5. вищезазначених правил встановлено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: 1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи); 2) електропостачаль-ником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що заявником, в порушення вимог ч. 3, 4 ст. 12, ст. 76, ч. 1 ст. 81, 83 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження відключення електропостачання за адресами : АДРЕСА_3 . та АДРЕСА_2 .

Приєднані представником заявника до заяви про забезпечення повідомлення про можливе припинення подачі електроенергії та попередження про обмеження електропостачання датуються 12 серпня 2025 року та 31 серпня 2025 року. А з позовом про захист прав споживача ОСОБА_1 звернулась в жовтні 2025 року. Доказів того, що станом на дату подачі даної заяви про забезпечення позову на адресу позивача надходили попередження про відключення електропостачання, суду не надано.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках, - а такої необхідності позивачем не доведено. Крім того, застосування заходу забезпечення має бути співмірним і відповідним заявленим позовним вимогам, - проте така співмірність та відповідність так само судом при розгляді даного клопотання не встановлена.

Також суд враховує, що метою застосування заходу забезпечення позову є забезпечення можливості виконання рішення про задоволення позову (саме того позову, який заявлений і який забезпечується), натомість забезпечення захисту прав позивача на майбутнє від інших можливих порушень не є метою застосування заходу забезпечення позову в порядку ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, вказаний заявником захід забезпечення позову є невідповідним заявленим позовним вимогам, його застосування не є необхідним і не є недоцільним, а тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Також суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до вимог п 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначенихст.149 ЦПК України визначених і доведених для забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 112, 76-81, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за№ 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.