Справа № 141/134/26
Провадження № 2-н/141/7/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Слісарчук О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» № б/н від 02.03.2026 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

У С Т А Н О В И В:

03.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» № б/н від 02.03.2026 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Дослідивши подану заяву № б/н від 02.03.2026 та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Натомість, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заявником не додано до матеріалів заяви копію укладеного між заявником та боржником договору про надання відповідних послуг в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зокрема, заявником надано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційну пропозицію № 2, а також договір № 24660157 від 22.01.2026 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як убачається зі змісту п. 1.1 договору № 24660157 від 22.01.2026 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд зауважує, що вимоги до письмової форми правочину встановлені ст. 207 ЦК України. Разом з тим, надані заявником документи не можна вважати письмовою чи електронною формою правочину між ним та боржником.

Однак, наданий суду договір № 24660157 від 22.01.2026 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційна пропозиція № 2 не містять інформацію про дату його підписання, а також підпису споживача, відтак договір № 24660157 від 22.01.2026 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не може вважатись договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі між ТОВ «Енера Вінниця» та ОСОБА_1 , оскільки воля боржника на його укладання не зафіксована у будь-який спосіб, який передбачено ст. 207 ЦК України.

Поряд з цим, незважаючи на те, що заявником надано договір № 24660157 від 22.01.2026 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до боржника пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за електричну енергію, спожиту за минулий період , а саме з 01.02.2025 по 30.09.2025.

Окрім того, як убачається з матеріалів, доданих до заяви № б/н від 02.03.2026, умовами договору постачання електричної енергії постачальником електричних послуг та додатками до нього визначено, що адресою реєстрації споживача, та, відповідно, адресою розташування об`єкта нерухомого майна, до якого здійснювалось постачання електричної енергії, є АДРЕСА_1 , у той час як судом на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України установлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Отже, адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відрізняється від адреси, зазначеної ТОВ «Енера Вінниця» у поданій заяві про видачу судового наказу.

При цьому, ТОВ «Енера Вінниця» не надано належних доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником житла, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , або на іншій законній підставі користується ним та отримує послуги ЖКГ.

Таким чином, заява № б/н від 02.03.2026 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, суд роз`яснює, що за відсутності між стягувачем та боржником договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, стягувач не позбавлений можливості звернутися до боржника з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням установлених фактичних обставин справи № 141/134/26, суд доходить висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Принагідно суд роз`яснює заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 163, 165-167, 186, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.М. Слісарчук