Єдиний унікальний номер 142/192/26
Номер провадження 2/142/338/26
У Х В А Л А

(про відмову у відкритті провадження)

17 березня 2026 року с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернятко-Південь", місцезнаходження: вул. Десятинна, буд. 4/6, поверх 3, каб. 31-Б, м. Київ, 01001, , до Піщанської селищної ради Вінницької області, вул. Центральна, 36, с-ще Піщанка, Тульчинський район, Вінницька область, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернятко-Південь", подана в її інтересах, адвокатом Каленяком Е.А., до Піщанської селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач просить суд визначити Товариству з обмеженою відповідальністю "Зернятко-Південь" код ЄДРПУО 38096752, додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 27.03.2025 року, терміном у два місяці, який починається з дня набранням рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.03.2025 року Крижопільським відділом ДРАЦС. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,6202 га, кадастровий номер :02:001:0032, розташована на території Рудницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. 23.05.2019 року спадкодавець склав заповіт, яким заповів зазначену земельну ділянку ТОВ «Зернятко-Південь». 08.05.2025 року позивач звернувся до Піщанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 08.05.2025 року йому відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Позивач зазначає, що про смерть спадкодавця не був повідомлений і дізнався про неї лише у березні 2025 року, після чого отримав свідоцтво про смерть та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказує, що з 24.05.2019 року між спадкодавцем та позивачем діє договір емфітевзису щодо вказаної земельної ділянки строком до 24.05.2069 року, за яким кошти були сплачені при укладенні договору. Позивач фактично користується земельною ділянкою, використовує її за цільовим призначенням, сплачує податки та підтримує її у належному стані.

Також зазначає, що 05.08.2025 року позивач звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Піщанського районного суду від 03.11.2025 року у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2026 року рішення суду першої інстанції скасовано, однак у задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності належності відповідача, оскільки позивач не надав доказів відсутності інших спадкоємців. Вказує, що після ухвалення постанови апеляційного суду позивач отримав довідку Піщанської селищної ради від 02.02.2026 №222, згідно з якою ОСОБА_1 на момент смерті проживав один, а інші особи за адресою його проживання не були зареєстровані та не проживали, що свідчить про відсутність інших спадкоємців. З урахуванням викладеного позивач вважає, що Піщанська селищна рада є належним відповідачем, а причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки позивач як юридична особа об`єктивно не мав можливості своєчасно дізнатися про смерть спадкодавця.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин), позивач просить про захист свого права.

За змістом ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Як убачається з позовної заяви, 05.08.2025 року ТОВ «Зернятко-Південь» зверталося до суду з позовом до Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Піщанського районного суду від 03.11.2025 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2026 року рішення суду першої інстанції скасовано, однак у задоволенні позову також відмовлено.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що апеляційний суд зазначив, що позивач не довів належність відповідача у справі, оскільки не надав доказів відсутності інших спадкоємців, які могли прийняти спадщину. Після ухвалення зазначеного рішення апеляційного суду позивач отримав довідку Піщанської селищної ради від 02.02.2026 №222, згідно з якою ОСОБА_1 на момент смерті проживав один, а інші особи за адресою його проживання не були зареєстровані та не проживали. Обґрунтовуючи новий позов, позивач знову посилається на пропуск строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду справи та ухвалення нового рішення. Повноваження судів вищого рівня щодо перегляду судових рішень повинні здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не для нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох різних думок щодо предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права на справедливий суд.

У даному випадку спір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Південь» та Піщанською селищною радою Вінницької області щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 вже був предметом судового розгляду, за результатами якого ухвалено судове рішення, що набрало законної сили. Подання позивачем нових доказів на підтвердження обставин, які були предметом дослідження у попередній справі, не змінює предмета та підстав позову і не свідчить про виникнення нового спору між сторонами.

З огляду на викладене, наявність судового рішення, яке набрало законної сили та ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, виключає можливість повторного розгляду цього спору судом, оскільки подана позовна заява фактично спрямована на повторний розгляд спору, який уже був предметом судового розгляду і щодо якого ухвалено рішення, що набрало законної сили; враховуючи тотожність сторін, предмета та підстав позову, а також правові наслідки набрання судовим рішенням законної сили, підстав для відкриття провадження у даній справі не вбачається.

Згідно з ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернятко-Південь" до Піщанської селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Копію ухвали разом з доданими до заяви матеріалами надіслати позивачу ТОВ "Зернятко-Південь".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя