ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1498/20Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/817/103/26 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

державного виконавця Пшибели С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1498/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року (ухвалене суддею Цвинтарною Т.М., повний текст якого складено 03 листопада 2025 року) в справі за поданням головного державного виконавця Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ПШИБЕЛИ Світлани Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року головний державний виконавець Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пшибела С.В. звернулась до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду боржника ОСОБА_5 за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Гусятинському відділі ДВС у Чортківському районі Тернопільської області ЗМУ МЮУ знаходиться виконавче провадження №76667726 з виконання виконавчого листа №596/1498/20, виданого 01 лютого 2022 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 60000 доларів США та 10510 грн судового збору.

Згідно заяви адвоката Вароди П.Б. від 09 жовтня 2024 року про примусове виконання, рішення суду боржником ОСОБА_5 виконано частково та сплачено стягувачу ОСОБА_6 3762.02 доларів США. Залишок боргу за вказаним виконавчим документом становить 56237.98 доларів США.

Також виконавцем зазначено, що боржником не надано декларацію, не здійснено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Оскільки боржником рішення суду не виконано, тому відносно нього були вжиті наступні заходи примусового виконання:

- проведено перевірку щодо виявлених рахунків боржника, проте, кошти на рахунках відсутні;

- проведено перевірку щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно якої за боржником зареєстрований транспортний засіб «VOLVO FL610», автобус, рік випуску 1990, номер, який згідно постанови виконавця від перебуває у розшуку;

- проведено перевірку майнового стану боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, в результаті якої рухомого та нерухомого майна за боржником не виявлено.

Крім того зазначено, що 10 лютого 2025 року державним виконавцем направлено за місцем роботи боржника ТзОВ «Чортківське АТП-16142» постанову щодо звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Стягнення проводиться в межах 20% від доходу боржника.

Згідно повідомленням Державної міграційної служби України від 13 травня 2025 року, ОСОБА_5 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон.

Посилаючись на ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначає, що боржник рішення суду не виконує, ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання.

У зв`язку з наведеним, головний державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_5 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №596/1498/20 від 01 грудня 2021 року, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 01 лютого 2022 року.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року в задоволенні подання головного державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат Варода П.Б., подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду боржником ОСОБА_5 у добровільному порядку не виконується понад чотири роки, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та свідчить про тривале й послідовне ухилення від його виконання. Незважаючи на значний розмір заборгованості та вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання, боржник ОСОБА_5 не демонструє жодної позитивної динаміки щодо погашення боргу, не подає передбаченої законом декларації про доходи та майно, не вчиняє жодних активних дій, спрямованих на реальне виконання рішення суду, що у своїй сукупності свідчить про свідомий характер його поведінки.

На думку апелянта, наявні об`єктивні й достатні підстави для застосування до боржника ОСОБА_5 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України як заходу, спрямованого на забезпечення ефективного виконання судового рішення.

У зв`язку з наведеним просить ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким подання головного державного виконавця задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 адвокат Варода П.Б. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

Державний виконавець Пшибела С.В. апеляційну скаргу підтримав та просив

ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким подання головного державного виконавця задоволити.

Представник боржника ОСОБА_5 адвокат Квятковський Д.В., проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволені подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не подано доказів того, що ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання рішення суду, чи має намір перетнути кордон та ухилитись від виконання судового рішення.

Із вказаним висновком колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року (справа №596/1498/20) стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 60000 доларів США, а також 10510 грн судового збору.

01 лютого 2022 року на виконання вказаного рішення суду судом видано виконавчий лист №596/1498/20.

09 жовтня 2024 року представником стягувача адвокатом Вародою П.Б. до Гусятинського відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області ЗМУ Міністерства юстиції України надіслано заяву про примусове виконання рішення суду від 01 грудня 2021 року у вищевказаній справі, яка зареєстрована у Гусятинському відділі ДВС 27.11.2024. У заяві зазначено, що рішення суду боржником ОСОБА_5 виконано частково та сплачено стягувачу ОСОБА_6 3762.02 доларів США, залишок боргу за вказаним виконавчим документом становить 56237.98 доларів США.

27 листопада 2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У цей ж день державним виконавцем також винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать боржнику та постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 .

Наведене підтверджується постановами державного виконавця від 27 листопада 2024 року у ВП №76667726 та супровідними листами від 27 листопада 2024 року за №№ 29492/28.8-24/3, 29497/28.8-24/3, 29499/28.8-24/3, згідно яких вищезазначені постанови державного виконавця направлялися сторонам виконавчого провадження та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 99939622 від 28 жовтня 2025 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 449557180 від 28 жовтня 2025 року. При цьому, доказів отримання вказаних вище постанов боржником ОСОБА_5 , виконавцем до матеріалів подання не додано та під час розгляду подання в суді не здобуто.

Також встановлено, що 27 листопада 2024 року здійснювався виклик боржника до виконавця за вих. № 29494/28.8-24/3 з вимогою з`явитися до державного виконавця на 04 грудня 2024 року з приводу сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату та направлено запити до різних банківських установ за № 29500/28.8-24/3 з метою отримання інформації щодо наявності та/або стану рахунків ОСОБА_5 .. Боржник на виклик державного виконавця не з`явився. При цьому, доказів отримання вищевказаного виклику боржником ОСОБА_5 та відповідей з банківських установ виконавцем до матеріалів подання не додано та під час розгляду подання в суді не здобуто.

Як вбачається з постанови головного державного виконавця Гусятинського відділу ДВС про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 02 грудня 2024 року у ВП №76667726, зазначене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 596/1498/20, виданого 01 лютого 2022 року, приєднано до зведеного виконавчого провадження №74673515, яке веде Гусятинський відділ ДВС у Чортківському районі Тернопільської області ЗМУ Міністерства юстиції України. Згідно супровідного листа від 02 грудня 2024 року за №29707/28.8-24/3 копію даної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

Згідно постанови старшого державного виконавця Гусятинського відділу ДВС про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №76667726 від 03 грудня 2024 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_5 , який отримує дохід у ТОВ «Тернопільавтотранс» та вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 2579282.42 грн. Згідно супровідного листа від 03 грудня 2024 року за №29755/28.8-24/3 копію даної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження та за місцем роботи боржника.

Згідно відповіді на запит №242955338 від 04 грудня 2024 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 10 грудня 2024 року за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб марки «VOLVO», модель FL 610, автобус, 1990 року вип., сірого кольору, №шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

З актів державного виконавця від 05 грудня 2024 року, 07 серпня 2025 року встановлено, що державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м.Хоростків, вул.Коновальця, 51 для перевірки майнового стану боржника. Однак, перевірку здійснити не вдалося, оскільки будинок зачинений, майно, на яке може бути звернення стягнення не виявлено. Боржник за місцем проживання відсутній.

17 грудня 2024 року виконавчий документ виконавчий лист №596/1498/20, виданий 01 лютого 2022 року, передано з Гусятинського відділу ДВС до Чортківського відділу ДВС, оскільки згідно акту державного виконавця від 13 грудня 2024 року, а також в результаті вжитих заходів примусового виконання рішення з`ясовано, що майно, належне боржнику, на території, підвідомчій Гусятинському відділу ДВС, на яке можна б було звернути стягнення, не виявлено. Боржник ОСОБА_5 фактично проживає у АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується постановою старшого державного виконавця Гусятинського відділу ДВС від 17 грудня 2024 року. Дана постанова згідно супровідного листа Гусятинського відділу ДВС № 31153/28.8-24/3 від 17 грудня 2024 року надіслана до Чортківського відділу ДВС та учасникам виконавчого провадження.

Як вбачається із постанови про прийняття виконавчого провадження від 23 січня 2025 року старшим державним виконавцем Чортківського відділу ДВС прийнято виконавче провадження №76667726 з примусового виконання виконавчого листа №596/1498/20, виданого 01 лютого 2022 року. Вказана постанова згідно супровідного листа №306 від 23.01.2025 направлена сторонам виконавчого провадження.

Згідно постанови старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС про розшук майна боржника від 05 лютого 2025 року у ВП №76667726 автобус марки «VOLVO», модель FL 610, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Згідно постанови старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №76667726 від 10 лютого 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_5 , який отримує дохід у ТОВ « Чортківське АТП-16142» та вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 2579282.42 грн. Згідно супровідного листа від 10 лютого 2025 року за №2809 копію даної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження та за місцем роботи боржника. Грошові кошти, які надходять з місця роботи боржника, перераховуються стягувачу ОСОБА_6 , що підтверджується розпорядженнями державних виконавців, платіжними інструкціями Гусятинського, Чортківського відділів ДВС та звітами про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Тернопільавтотранс 16100», ТОВ « Чортківське АТП-16142».

Згідно відповіді управління державної міграційної служби України в Тернопільській області від 13 травня 2025 року на запит державного виконавця Чортківського відділу ДВС, ОСОБА_5 за обліками ЄІАС УМП ДМС України документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон:

- серії НОМЕР_3 , виданий 02 лютого 2015 року органом 6127;

- серії НОМЕР_4 , виданий 01 вересня 2025 року органом 6127.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця від 04 червня 2025 року виконавчий документ виконавчий лист №596/1498/20, виданий 01 лютого 2022 року, передано з Чортківського відділу ДВС до Гусятинського відділу ДВС, оскільки боржнику належить на праві власності частка у статутному капіталі ТОВ «Зуб Плюс» у розмірі 100%, яка знаходиться в м.Хоростків, вул.Коновальця, 51. Дана постанова згідно супровідного листа Чортківського відділу ДВС від 04 червня 2025 року надіслана до Гусятинського відділу ДВС та учасникам виконавчого провадження.

Як вбачається з постанови про прийняття виконавчого провадження від 18 червня 2025 року, головним державним виконавцем Гусятинського відділу ДВС прийнято виконавче провадження №76667726 з примусового виконання виконавчого листа №596/1498/20, виданого 01 лютого 2022 року. Вказана постанова згідно супровідного листа за № 15686/28.8.24/4 від 18 червня 2025 року направлена сторонам виконавчого провадження.

08 липня 2025 року державним виконавцем у рамках виконавчого провадження було направлено запит до головного управління ДПС у Тернопільській області про надання інформації про подання фінансової звітності ТОВ «Зуб Плюс», засновником якого є боржник ОСОБА_5 . Відповіді на вказаний запит не поступало до державного виконавця.

31 липня 2025 року державний виконавець направив вимоги за вих.№ 20109/28.8-24/4 до ТОВ « Чортківське АТП 16142» та за № 20110/28.8-24/4 до ТОВ «Тернопільавтотранс 16100» про перерахування коштів за іншими реквізитами у зв`язку з передачею виконавчого провадження до Гусятинського відділу ДВС.

Згідно відповіді ТОВ «Тернопільавтотранс 16100 » від 19 вересня 2025 року №2/4-111 на вищевказану вимогу державного виконавця, ОСОБА_5 не здійснює перевезень пасажирів, а ТОВ «Тернопільавтотранс 16100» не надає йому послуги згідно з договором про надання послуг автостанцією перевізникові та немає у розпорядженні коштів, які належать до виплати ОСОБА_5

22 вересня 2025 року за №24460/28.8-24/4 та 03 жовтня 2025 за №25367/28.8-24/4 державним виконавцем було повторно направлено запити до різних банківських установ, з метою отримання інформації щодо наявності та/або стану рахунків ОСОБА_5 . Однак, доказів отримання (неотримання) відповідей з банківських установ по вказаних запитах виконавцем до матеріалів подання не додано та в судовому засіданні під час розгляду справи за поданням не здобуто.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 449557180 від 28 жовтня 2025 року за ОСОБА_5 зареєстровано на праві приватної власності:

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 63.6 кв.м, житловою - 36.8 кв.м., частка власності 1/1;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1/2.

При цьому державним виконавцем вихід за місцем знаходження вищевказаного майна не здійснювався.

Разом з тим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції учасники справи визнали той факт, що у вищевказаній інформаційній довідці невірно зазначено відомості, оскільки нерухоме майно станом на даний час ОСОБА_5 відчужене та йому не належить.

На запит Тернопільського апеляційного суду з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно надано відповідь №2222182 від 08 січня 2026 року, з якої вбачається, що за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) не зареєстровано нерухоме майно.

Отже, апеляційним судом встановлено, що у ОСОБА_5 відсутнє будь-яке нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно зі ст.2 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до вимог ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як передбачено п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. При цьому особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Отже, на момент звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям:

по-перше, має ґрунтуватися на законі;

по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції;

по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто, бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань», покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Звертаючись до суду із даним поданням головний державний виконавець посилався на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб «VOLVO FL610», автобус, рік випуску 1990, однак в судовому засіданні представник боржника достеменно не надав апеляційному суду відповіді, де знаходиться вказаний траспортний засіб та чи реалізовний такий боржником.

Колегія суддів приходить до висновку, що старшим державним виконавцем доведено, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, враховуючи при цьому те, що звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_5 , який отримує дохід у ТОВ «Тернопільавтотранс» та вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 2579282.42 грн. Водночас, згідно відповіді ТОВ «Тернопільавтотранс 16100 » від 19 вересня 2025 року, ОСОБА_5 не здійснює перевезень пасажирів, а ТОВ «Тернопільавтотранс 16100 » не надає йому послуги згідно з договором про надання послуг автостанцією перевізникові та немає у розпорядженні коштів, які належать до виплати ОСОБА_5 .

Вказана поведінка боржника свідчить про ухилення від виконання судового рішення.

Крім того встановлено, що за ОСОБА_5 документовані паспорти громадянина України для виїзду за кордон:

- серії НОМЕР_3 , виданий 02 лютого 2015 року органом 6127;

- серії НОМЕР_4 , виданий 01 вересня 2025 року органом 6127.

В судовому засіданні державний виконавець Пшибела С.В. повідомила, що боржник ОСОБА_5 у 2025 році неодноразово здійснював перетин Державного кордону України. Натомість, представник боржника вказану інформацію не спростував.

З огляду на наведене та те, що боржник має непогашену заборгованість, враховуючи ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що є ймовірність того, що боржник виїде за межі України, щоб уникнути сплати боргу, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця, оскільки обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин, є справедливим обмеженням у демократичному суспільстві, яке носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти можливості та дієві способи для виконання рішення суду.

Таким чином доводи апелянта викладені в апеляційні скарзі знаходять своє підтвердження.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і ухвалення нового, яким слід задоволити у поданні державного виконавця.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким подання головного державного виконавця Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пшибели Світлани Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4 за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, фізичну особу боржника ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_4 ) до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом №596/1498/20 від 01 лютого 2022 року, виданим Гусятинським районним судом Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 16 лютого 2026 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома