Справа № 289/1806/25
Номер провадження 2/289/308/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Василенко О.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, в шлюбних відносинах фактично не проживають з 2023 року.

Ухвалою від 09.10.2025 відкрито спрощене провадження у справі та ухвалено розглядати справу з викликом сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву (а.с.15).

03.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги повністю, при цьому звертає увагу, що позивачем не зазначені будь-які причини та підстави розірвання шлюбу, вказує, що позивачем не вчинено будь-яких дій, направлених для позасудового врегулювання спору. Також зазначає, що вони мають повнолітню доньку та спільне майно у вигляді домоволодіння на яке, на думку відповідача, позивач закріпить право одноосібної власності після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене просить надати строк на примирення, в тому числі для врегулювання майнових питань та не поновлювати її дошлюбне прізвище (а.с. 20-23).

Заперечення на відзив від позивача у встановлений судом строк не надходили.

Ухвалою суду від 21.11.2025 за клопотанням відповідача ОСОБА_2 сторонам було надано строк на примирення до 21.02.2026, провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом строку (а.с.40).

Ухвалою судді від 23.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 17.03.2026 з викликом сторін (а.с.45).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, повідомив, що примирення між ним та відповідачем не можливе, оскільки тривалий час між ними відсутнє взаєморозуміння.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 13.09.2003, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

В позові зазначено, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, сторони фактично не проживають в шлюбних відносинах з 2023 року, та відповідно до п. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позивач зазначає, що спір щодо поділу майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю, буде вирішуватися окремо.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позовних вимог.

Оскільки відповідач змінила прізвище під час реєстрації шлюбу та не клопоче про його зміну на дошлюбне після розірвання шлюбу, суд залишає прізвище відповідача « ОСОБА_3 ».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 110, 112, СК України, ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 13.09.2003 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 85.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Наталія СІРЕНКО