Провадження №2/466/1867/26
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

20 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Львова в особі судді Федорів О.П., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

02 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шевченківського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві місцем реєстрації відповідача вказано адресу: АДРЕСА_1 .

Частинами шостою-восьмою статті 187 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Суддя Шевченківського районного суду м.Харкова 03 грудня 2025 року зробила запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з відповіддю з якого відомості про місце реєстрації відповідача відсутні. Також згідно з відповіддю щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, від 03 грудня 2025 року, ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи та діючу довідку ВПО віл 23 червня 2022 року про проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 09 грудня 2025 року справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова.

15 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, стверджуючи, що він проживає та зареєстрований у місті Харкові, а справа підсудна Шевченківському районному суду м.Харкова. Крім того, вказав на те, що довідка про взяття на облік як ВПО скасована.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу повернуто, оскільки апеляційна скарга була подана засобами поштового зв`язку та не була підписана.

17 лютого 2026 року справа надійшла до Шевченківського районного суду міста Львова.

20 лютого 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав клопотання про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Харкова, оскільки він зареєстрований у цьому району.

Так, згідно з копією паспорта громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрований з 12 січня 2022 року у АДРЕСА_3 , що належить до території Шевченківського району м.Харкова.

Відповідно до відповіді №2366517 від 20 лютого 2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мав статус внутрішньо переміщеної особи, довідка від 23 червня 2022 року скасована самостійно ОСОБА_1 04 грудня 2025 року. Чинної довідки внутрішньо переміщеної особи станом на 20 лютого 2026 року немає.

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, на момент звернення позивача до суду з позовом встановлювалися Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

У пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

У постанові від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вказав на те, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

У цій же справі фактичне місце проживання відповідача не є предметом дослідження, однак, передаючи справу за підсудністю, суд не повністю з`ясував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

Так, Шевченківський районний суд м.Харкова, передаючи справу за підсудністю ухвалою від 09 грудня 2025 року не врахував, що відповідач зареєстрований у місті Харкові (як і останнє відоме місце реєстрації у м.Харкові), а довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи скасована до постановлення цієї ухвали 04 грудня 2025 року.

Пунктом першим частини першої ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України спори між судами про підсудність не допускаються . Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Установлено, що справа передана Шевченківському районному суду м.Львова помилково, адже є підсудною Шевченківському районному суду м.Харкова, як на момент постановлення ухвали Шевченківського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2025 року, так і досі.

З метою забезпечення правової визначеності, розгляду справи судом, установленим законом, з урахуванням думки відповідача, який особисто звернувся до суду задля передачі справи за його місцем реєстрації, суд висновує, що матеріали справи слід передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Харкова (61202, м. Харків, проспект Перемоги, 52-В).

Керуючись статтями 27, 31, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Харкова (61202, м. Харків, проспект Перемоги, 52-В).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 20 лютого 2026 року.

Суддя О.П. Федорів