Провадження №2/522/4435/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Смоковій А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю від Пересипського районного суду м. Одеси надійшла справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.08.2021 р. між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75318488 на суму позики 10000 грн., у подальшому за яким у відповідача виникла заборгованість. 27.01.2022 р. між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» отримало право вимоги за договором позики №75318488 до відповідача. 10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір №10-03/2023/01, відповідно до умов якого позивач отримало право вимоги за договором позики №75318488 до відповідача. З метою стягнення заборгованості позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2025 р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2025 р. клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код , 04082, Україна, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок, 54/19): інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) кредитна картка № НОМЕР_2 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн., які 18.08.2021 року були на неї перераховані ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 ; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

28.11.2025 р. від Акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла відповідь на виконання ухвали про витребування доказів.

На адресу місця реєстрації відповідача надсилалась судова кореспонденція, а саме було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, однак лист із рекомендованим повідомленням про вручення повернувся до суду із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ухвала суду у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

У позовній заяві представник позивача просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відзив від відповідача до суду не надходив. Будь яких інших заяв або клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.08.2021 р. між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75318488, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно Розділу 2 Договору позики: сума позики - 10000 грн.; строк кредитування 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,99%; знижена процентна ставка/день - 0,80%; процента ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7%; пеня - 2,70%/день. Відповідно до Договору позики грошові кошти надаються шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника.

Із відповіді АТ «Універсал банк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (повний номер вказано у відповіді), 18.08.2021 р. на вказану платіжну карту було зараховано платіж у розмірі 10000 грн., номер телефону НОМЕР_3 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1

ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконало та надало позичальнику грошові кошти. На підтвердження вказаного, позивачем надано Довідку ТОВ «ФК «Фінекспрес» про успішність платіжної операції: 18.08.2021 р. на суму 10000 грн. на карту № НОМЕР_2 за ініціативою ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

У свою чергу, позичальник свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим в останнього утворилась заборгованість за період з 18.08.2021 р. по 27.01.2022 р. у розмірі 33556,62 грн. з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23556,60 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, що підтверджується Розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

27.01.2022 р. між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого та витягу із реєстру боржників від 27.01.2022 р. ТОВ «Вердикт капітал» отримало право вимоги за договором позики №75318488 до відповідача у розмірі 33556,62 грн.

ТОВ «Вердикт капітал» здійснило нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України за період з 27.01.2022 р. по 23.02.2022 р. включно у розмірі 183,01 грн., з яких: 23,01 грн. - 3% річних, 160 грн. - інфляційні збитки, відповідно до Розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт капітал».

10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» отримало право вимоги за договором позики №75318488 до відповідача у розмірі 33739,63 грн. з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23556,60 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, 183,01 грн. - сума заборгованості за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.

Зазначені обставини підтверджуються наданими до суду належним чином засвідченими копіями письмових доказів, а саме: договору факторингу, договору відступлення права вимоги, актів приймання-передачі реєстру боржників, реєстрів прав вимоги та розрахунку заборгованості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦК України.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем у справі, оскільки набуло право вимоги за спірним зобов`язанням на підставі договору відступлення права вимоги та є фінансовою установою, внесеною до Державного реєстру фінансових установ.

Договір відступлення права вимоги не визнаний судовим рішенням недійсним, вказаний договір на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковим для виконання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідач був вільним в укладанні зазначених договорів та був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши кредитні документи.

Оскільки відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, доказів повернення заборгованості первісному кредитору чи іншим кредиторам, до яких перейшло право вимоги за кредитним договором, відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

01 липня 2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024, за яким клієнт доручив, а виконавець прийняв на себе обов`язок надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

11 жовтня 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» із заявкою на надання юридичної допомоги №309 у якій сторони погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача, а саме:

- надання усної консультації - 3000,00 гривень (дві години витраченого часу);

- складання позовної заяви - 6000,00 гривень (дві години витраченого часу).

Згідно витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024 р., адвокатом в межах заявки були надані наступні види послуг:

- надання усної консультації - 3000,00 гривень (дві години витраченого часу);

- складання позовної заяви - 6000,00 гривень (дві години витраченого часу).

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо витрат на надання консультації із правових питань, то на думку суду такі витрати є виключною ініціативою представника, оскільки, позивач участі у судових засіданнях не брав, власну позицію щодо справи не висловлювали, а позовна заява складалася безпосередньо адвокатом, будь-яких заяв або клопотань самостійно не подавав. Будь-яких доводів на підтвердження того, що надання такої послуги як консультація не є невідворотною та неминучою позивачем надано не було. Окрім того, у змісті заявки та витягу з Акту не розкрито, з приводу якого саме питання (яких документів) надавалася така консультація. Тому, суд вважає, що підстави для відшкодування витрат за зазначену послугу відсутні.

Щодо витрат на складання та подання позовної заяви, суд зазначає, що сама позовна заява не значна за обсягом, а його складання не вимагає значного проміжку часу, оскільки, за своєю формою та змістом така позовна заява є типовою.

Додатки до позовної заяви не містять будь-яких доказів, які б були отримані представником позивача самостійно, а тому, це дає підстави вважати, що адвокат не вчиняв будь-яких дій задля їх отримання (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів)

Суд звертає увагу на те, що правовідносини які виникли між сторонами ґрунтуються на кредитних правовідносинах. Зазначена категорія справ характеризується низьким рівнем складності.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини характеризуються чітким правовим регулювання це Цивільний кодекс України, Закон України «Про споживче кредитування» та Закон України «Про електронну комерцію», а тому, від представника позивача не вимагалося здійснення пошуку додаткового законодавства, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно відносини між кредитором та боржником.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що вартість послуги із складання та подання позовної заяви, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 3 000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Договором позики №75318488 від 18.08.2021 р. у розмірі 33739 (тридцять три тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень 63 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 16 березня 2026 року.

Суддя Донцов Д.Ю.