Справа № 462/2181/26
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

16 березня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О. Б., вивчивши матеріали позовної заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановила:

представниця ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бекерська О. І. звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2022 року по 31.01.2026 року у розмірі 7 672,69 грн, пеню у розмірі 306,90 грн, 3% річних у розмірі 103,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 297,97 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Перевіривши заяву та додані до неї документи під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 48 ЦПК України передбачено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Згідно ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Тобто, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Оскільки відповідачами у справі вказано фізичних осіб суд, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) таких фізичних осіб.

Як вбачається з відповіді № 2461596 від 16.03.2026 щодо реєстрації осіб з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифіковано, але на момент надходження запиту РНОКПП закрито/серія (за наявності) та номер паспорта знято з обліку, у зв`язку з наявністю повідомлення від ВРАЦС про громадян, які померли.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

У своїй постанові від 16.05.2018 року по справі № 183/4229/14 Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Велика Палата Верховного суду в постанові від 07.04.2020 року у справі № 473/1433/18 зазначила, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Таким чином, процесуальним законодавством не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла і правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася. Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження по справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі № 489/4072/2016-ц та постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 року по справі № 185/998/16ц.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, один з яких на час звернення з позовом до суду вже помер, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги слід відмовити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 13, 46-47, 55, 186, 258-261 ЦПК України, суддя,

постановила:

у відкритті провадження за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Постигач О. Б.