У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2026 Справа №607/2753/26 Провадження №2-н/607/284/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Із тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована (проживає) за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України, суд звернувся із запитом до відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб боржника ОСОБА_1 .

Згідно наданої відповіді встановлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 06.12.1980 р.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що заборгованість за споживання природного газу виникла за адресою: АДРЕСА_1 , проте, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Зважаючи на те, що при матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували право власності боржника ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Також ч. 2 ст. 164 ЦПК України, передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

13 лютого 2025 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» - адвоката Василенко А.М. про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 66,56 грн.

Із змісту вказаного клопотання вбачається, що під час сплати судового збору заявник не врахував понижуючий коефіцієнт для сплати судового збору за подання заяви через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

В силу вимог п.п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (частина друга статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подав заяву про видачу судового наказу в електронній формі, тому сума судового збору, що підлягала сплаті за її подання, становить 266,24 грн (3 328,00 грн*0,1*0,8).

Як вбачається з платіжної інструкції АТ «Піреус Банк МКБ» № 494 від 02 лютого 2026 року, ТОВ «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» сплачено судовий збір у розмірі 332,80 грн.

За таких обставин, надмірно сплачений судовий збір в сумі 66,56 грн слід повернути особі, яка його сплатила ТОВ «ЮФ «Еверлігал».

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» про повернення надмірно сплаченого судового збору - задовольнити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ», (провулок Рильський, 4, поверх 6, м. Київ, код ЄДРПОУ - 43016878) з державного бюджету 66 (шістдесят шість) грн 56 коп судового збору, сплаченого за подання заяви, згідно платіжної інструкції АТ «Піреус Банк МКБ» №494 від 02 лютого 2026 року (отримувач: ГУК у м. Терн.обл./тг м. Терноп./22030101; Код отримувача: 37977599, призначення платежу: 101; Суд.збір, за заявою ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_1 , Тернопільський МРС Тернопільської обл.).

Копію даної ухвали надіслати на адресу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. В. Ромазан