Справа №717/329/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (адреса: площа Центральна, буд. 3/вул.. Кобилянської, 1, м. Чернівці, ),

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 16 лютого 2026 року подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області заяву, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів:

- архівної довідки від 13.11.2025 №1/930;

- архівної довідки від 13.11.2025 року №1/931,

а також встановити факт припинення трудових відносин між АТЗТ «Надія» та ОСОБА_1 .

Підстава подання заяви: встановлення зазначеного факту необхідне заявнику з метою підтвердження періодів трудової діяльності для належного зарахування страхового стажу до Пенсійного фонду України та, відповідно, призначення пенсії за віком.

Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає, що подана заява в частині заявлених позовних вимог про встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів (архівних довідок) подана з дотриманням вимог, викладених у статтях 315, 316, 318 ЦПК України, підсудна Кельменецькому районному суду Чернівецької області. Підстави для відмови у відкритті провадження у справі, передбачені ч. 4 ст. 315 ЦПК України, на даний час не встановлені.

Відтак в цій частині заявлених позовних вимог відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду, про що повідомити заявника та заінтересовану особу.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі щодо позовної вимоги про встановлення факту припинення трудових відносин суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, який не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (пункт 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Тобто якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23 (провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить установити припинення трудових відносин між АТЗТ «Надія» та ОСОБА_1 , оскільки АТЗТ «Надія» припинене.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом, як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП).

Статтею 47 КЗпП України передбачений обов`язок роботодавця провести розрахунок з працівником, зокрема, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Отже, факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання, а припинення трудового договору має певні правові наслідки, як для заявника, так і для роботодавця.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 в справі № 235/3754/17.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі № 367/643/21 викладено правову позицію про те, що «припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і для роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків. З огляду на викладене, встановивши, що пред`явлені ОСОБА_1 вимоги підлягають вирішенню в позовному провадженні, оскільки наявний спір про право між працівником та роботодавцем щодо припинення трудових відносин, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини четвертоїстатті 315 ЦПК України».

Отже, припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

Відтак, у разі припинення трудових відносин між сторонами може мати місце спір щодо дати такого припинення, підстав припинення трудового договору, які визначені трудовим законодавством, та проведення розрахунків тощо, а отже, в цій справі між сторонами трудового договору існує спір про право, який може бути вирішений лише в порядку позовного провадження.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

З огляду на викладене, пред`явлена заявником вимога про встановлення факту припинення трудових відносин підлягає вирішенню в позовному провадженні, оскільки наявний спір про право між працівником та роботодавцем щодо припинення трудових відносин, а тому у відкритті провадження в частині заявленої позовної вимоги про встановлення факту припинення трудових відносин між АТЗТ «Надія» та ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 293-294, 315, 316, 318, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1. Прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі №717/329/26 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів (архівної довідки від 13.11.2025 №1/930; архівної довідки від 13.11.2025 року №1/931).

2. Розглядати справу за правилами окремого провадження.

3. Призначити судове засідання по даній цивільній справі о 10 годині 00 хвилин 12 березня 2026 року в залі судових засідань Кельменецького районного суду Чернівецької області, який розташований в с-щі Кельменці, Дністровського району, Чернівецької області, вул. Сагайдачного, 39-А.

4. Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №717/329/26 за заявою ОСОБА_1 в частині позовної вимоги про встановлення факту припинення трудових відносин між АТЗТ «Надія» та ОСОБА_1 .

5. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

6. Запропонувати заінтересованій особі до 27 лютого 2026 року подати заперечення проти заяви.

7. Інші клопотання і заяви не надходили.

8. Повідомити про судове засідання учасників справи.

9. Веб - адреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: kl.cv.court.gov.ua. Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. В Кельменецькому районному суді Чернівецької області є відповідна технічна можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст судової ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 18 лютого 2026 року.

Суддя