УХВАЛА

про зупинення провадження у цивільній справі

16 березня 2026 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина Володимира Ярославовича,

сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»;

відповідач ОСОБА_1 ;

зміст позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором;

вирішуючи у приміщенні суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, на підставі наявних у ній матеріалів, клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій справі,-

в с т а н о в и в:

Описова частина із зазначенням суті питання, що вирішуються ухвалою.

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у порядку представництва, котре за довіреністю здійснює адвокат АО «АПОЛОГЕТ» Усенко М.І., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 27.01.2026 року подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним 03.10.2020 року з ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договором про споживчий кредит № 3008702, у загальному розмірі 16 300 грн. 00 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання вищевказаної позовної заяви у розмірі 2 662 грн. 40 коп., а також у витратах на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., позивач ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» при ухваленні рішення просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.01.2026 року,після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цієї справи визначено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання, протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження. Задоволено клопотання позивача ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про зарахування на банківську кратку НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 коштів у сумі 5 000 грн. 00 коп. за укладеним ним 03.10.2020 року з ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договором про споживчий кредит № 3008702.

Поза тим, відповідач ОСОБА_1 , сформувавши документ у системі «Електронний суд», 12.03.2026 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, в якому просить зупинити провадження у цій цивільній справі на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Релевантні джерела права котрими керувався суд, постановляючи дану ухвалу.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке, відповідно до Конституції України, покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався і не скасований до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили безпілотних систем, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року за єдиним унікальним номером судової справи 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

12.11.2025 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила принципове рішення за єдиним унікальним номером судової справи 754/947/22, яке стало орієнтиром для всієї судової системи. Суд підтвердив: провадження у цивільних, господарських та адміністративних справах за участю військовослужбовців у період воєнного стану підлягає зупиненню, якщо учасник справи нині проходить військову службу. Велика Палата Верховного Суду в даній постанові наголосила на кількох ключових положеннях: 1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»; 2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі; 3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Таким чином, суд створив баланс між інтересами правосуддя та об`єктивною неможливістю військовослужбовця брати участь у процесі під час служби.

Вказані висновки щодо застосування норми права до спірних правовідносин є відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 16.07.2025 року за єдиним унікальним номером судової справи 754/947/22 вказано, що «введення на території України воєнного стану для забезпечення відсічі та стримування агресії російської федерації, зокрема можливостями Збройних Сил України, передбачає, що настає особливий період, упродовж якого, зокрема, здійснюється мобілізація.

Висновок суду за результатами вирішення клопотання про зупинення провадження у справі.

У зв`язку з оголошенням воєнного стану на всій території України, Збройні Сили України починають функціонувати на всій території України в умовах особливого періоду, який передбачає переведення їх у повному складі на території усієї України на воєнний стан, зокрема організацію і штат воєнного часу. Відповідно, будь-який військовослужбовець в Україні, мобілізований до Збройних Сил України, який здійснює військову службу у конкретній військовій частині під час воєнного стану, введеного Указом, є таким, що перебуває у штаті воєнного часу Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан.

Військовослужбовець може перебувати у військовій частині Збройних Сил України, яка незадіяна до ведення воєнних (бойових) дій, але це не виключає його оперативного відрядження до іншої військової частини, яка задіяна у відповідних діях. На переконання суду, у цьому й полягає одна зі складових функціонування Збройних Сил України в умовах особливого періоду. Це саме стосується, наприклад, військовослужбовців, які відряджені до військових адміністрацій.

Тому, з урахуванням процесуальних прав військовослужбовця, у пункті 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мова йде саме про переведення Збройних Сил України на воєнний стан. Ця норма процесуального права не містить виключень щодо ситуацій, коли здійснення конкретних завдань військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі у військовій частині Збройних Сил України під час воєнного стану, об`єктивно не перешкоджають йому брати участь у судових засіданнях. У цьому випадку, до внесення змін у процесуальне законодавство, використання військовослужбовцем свого права, залежить від його власної совісті. Це не позбавляє суд права оцінювати ці дії з точки зору добросовісності учасника процесу.

На підтвердження перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі, ним же долучено до свого клопотання копію військового квитка серії НОМЕР_2 , за змістом якого ОСОБА_1 31.12.2024 року на підставі Указу Президента від 24.02.2022 року № 69/2022 призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також витягом з додатку Резерв + військово-облікового документа, сформованого 12.03.2026 року, відповідач ОСОБА_1 перебуває в статусі військовослужбовця.

З огляду на перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України та те, що зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є обов`язком, а не правом суду, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено статус відповідача ОСОБА_1 як військовослужбовця Збройних Сил України, суд зупиняє провадження у даній справі до настання підстав для його поновлення.

При цьому, суд зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних заяв/клопотань.

Керуючись статтями 13, 251, 253, 258, 260-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, - задовольнити.

На підставі пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинити провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРКДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Роз`яснити, що відповідачеві ОСОБА_1 належить повідомити Сколівський районний суд Львівської області про припинення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Строк і порядок набрання ухвалою суду законної сили та її оскарження.

Ухвала суду, в силу положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її складення та підписання суддею, однак може бути оскаржена сторонами у справі у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник цієї справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Дата складення ухвали та її підписання суддею: 16 березня 2026 року.

Суддя Володимир МИКИТИН