Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №338/1713/25

Провадження №2/338/296/26

11 лютого 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Рибки Л.Я.

секретар судового засідання Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2025 року на розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в сумі 18 934 грн 43 коп. та судові витрати.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 серпня 2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір №506561-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

ТОВ "Бізнес Позика" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 6 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 (котру позичальником вказано при заповнені анкети клієнта), що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Відповідно до умов договору відповідачці було надано кредитні кошти в розмірі 6000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, де ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути надані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.

Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, заборгованість за кредитним договором сплатила частково на суму 1 300 грн (за тілом кредиту у розмірі 483 грн 07 коп., на оплату відсотків у розмірі 552 грн 08 коп., комісії - 264 грн 85 коп.).

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідачки станом на 28 листопада 2025 року виникла заборгованість у сумі 18 934 грн 43 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту- 5 516 грн 93 коп., сума прострочених платежів по процентах - 12 782 грн 35 коп., сума прострочених платежів за комісією - 635 грн 15 коп.

Оскільки у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_1 не погасила, представник позивача просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 934 грн 43 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Процесуальні дії у справі, клопотання, позиція відповідача.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які отримані 20 січня 2026 року та 05 лютого 2026 року, та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади.

Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило.

11 лютого 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, які встановив суд, зміст спірних правовідносин, застосовані норми права.

Судом встановлено, що 02 серпня 2024 року ТОВ "Бізнес Позика" направила ОСОБА_1 пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору №506561-КС-001, того ж дня ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору №506561-КС-001, на умовах визначених офертою (а.с. 11-15, 16-20).

Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2104, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 02 серпня 2024 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір №506561-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов договору ТОВ "Бізнес Позика" відповідачці надано кредит у розмірі 6 000 грн, термін дії кредитного договору до 17 січня 2025 року, стандартною процентною фіксованою ставкою 1,5%; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15013387%, фіксована ( п. 2.4 договору), комісія за кредит, яка нараховується одноразово при видачі кредиту на дату видачі кредиту - 900 грн ( п.2.5 договору). Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта- відповідачкою 02 серпня 2024 року о 20 год. 57 хв. вчинено підписання договору №506561-КС-001 шляхом надсилання одноразового ідентифікатора UA-2104 (а.с. 22, зворотня сторона).

Позивачем надано підтвердженнящодо здійснення переказу грошових коштів за підписом директора ТОВ "ПрофітГід", призначення платежу "перерахунок грошових коштiв Гриньків Х.О., ІПН НОМЕР_3 , згідно з кредитним договором №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року в розмірі 6 000 грн" (а.с. 41).

Відповідно до довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитним договором №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року станом на 28 листопада 2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 18 934 грн 43 коп. і складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 516 грн 93 коп., заборгованість по відсотках в розмірі 12 782 грн 35 коп., заборгованість по комісії (пов`язаної з надання кредиту) в розмірі 635 грн 15 коп. (а.с.42, 43-46).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон

№ 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону

№ 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Висновки суду за результатами розгляду справи.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи позивачем доведено, що між

ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти у розмірі 6 000 грн, на строк до 17 січня 2025 року (169 днів).

Сторони договору узгодили розмір кредиту, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису.

Зарахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 доведено підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід" про здійснення перерахунку грошових коштiв ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , відповідно до кредитного договору №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року в розмірі 6 000 грн

(а.с. 41).

Згідно з довідкою про стан заборгованості та розрахунком заборгованості за кредитним договором №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року заборгованість

ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 5 516 грн 93 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором №506561-КС-001 на загальну суму 1 300 грн. ( за тілом кредиту у розмірі 483 грн 07 коп., за відсотками у розмірі 552 грн 08 коп. та по комісії у розмірі 264 грн 85 коп.) Здійснення періодичних платежів щодо погашення кредиту підтверджує те, що ОСОБА_1 визнає укладання договору.

Судом встановлено що на підставі кредитного договору №506561-КС-001 від

02 серпня 2024 року в електронному вигляді, відповідачка отримала кредит у розмірі 6 000 грн, частково сплатила грошові кошти на погашення заборгованості, тому сума основного боргу (тіла кредиту) підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 5 516 грн 93 коп.

В частині вимоги про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) суд зазначає наступне.

Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Таким чином, нарахування на підставі кредитного договору комісії у розмірі 900 грн, та її стягнення кредитором не суперечить закону, а тому вимога про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту), з урахуванням часткового погашення заборгованості за комісією, підлягає задоволенню в розмірі 635 грн 15 коп.

Щодо стягнення процентів, які нараховані в період дії кредитного договору з

02 серпня 2024 року по 17 січня 2025 року із застосуванням визначеної п.2.4 Договору зниженої фіксованої денної процентної ставки - 1.15% в день та стандартної процентної фіксованої ставки 1,5% в день, суд зазначає наступне.

З 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2023 року

№ 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".

Цим Законом внесені зміни, зокрема і до Закону України "Про споживче кредитування".

У пункті 5 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Кредитний договір було укладено після набрання чинності цим Законом - 02 серпня 2024 року.

Таким чином, з 02 серпня 2024 року по 17 січня 2025 року слід застосовувати визначену законом денну процентну ставку на рівні не більше 1 %.

Станом на 17 січня 2025 року загальна сума заборгованості за тілом кредиту з урахуванням часткової сплати заборгованості по тілу кредиту ( 483 грн 07 коп.) становить: 5 516 грн 93 коп.

З урахуванням денної процентної ставки в розмірі 1%, розмір нарахованих процентів за користування кредитом за період з 02 серпня 2024 року по 09 серпня 2024 року (8 днів) становить 480 грн (6000 х 1%х 8).

В подальшому проценти слід нараховувати на тіло кредиту в розмірі 5 516 грн 93 коп. (09 серпня 2024 року відповідачкою сплачено 483 грн 07 коп. заборгованості по тілу кредиту), тому розмір несплачених процентів за користування кредитом в період з

10 серпня 2024 року по 17 січня 2025 року (161 день) становить 8 882 грн 37 коп.

(5 516,93х1%х161).

Оскільки відповідачкою надміру сплачено проценти за користування кредитом у період з 02 серпня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно в розмірі 72 грн 08 коп. (552,08-480), такі слід вирахувати із суми нарахованих процентів по тілу кредиту.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" в частині стягнення процентів за користування кредитом суд задовольняє частково та з відповідачки

ОСОБА_1 слід стягнути нараховані та несплачені проценти за користування кредитом в розмірі 9 290 грн 29 коп. (480+8 882,37-72,08).

Таким чином, виходячи з вимог застосованих судом норм закону, умов укладеного кредитного договору, зважаючи на порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Бізнес Позика" слід стягнути заборгованість за кредитним договором №506561-КС-001 від 02 серпня 2024 року в сумі 15 442 грн 37 коп., з яких: розмір заборгованості за тілом кредиту 5 516 грн 93 коп., розмір заборгованості за процентами за користування кредитом - 9 290 грн 29 коп. та 635 грн 15 коп. - розмір заборгованості по комісії.

Розподіл судових витрат.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Оскільки судом позов задоволено частково на суму 15 442 грн 37 коп., що становить 81,56% заявлених вимог (15442,37х100/18934,43), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1 975 грн 71 коп. (2422,40х81,56/100).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором №506561-КС-001 в сумі 15 442 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок дві) грн 37 коп., з яких 5 516 грн 93 коп.- заборгованість за тілом кредиту, 9 290 грн 29 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 635 грн 15 коп. - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 975 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 71 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", адреса реєстрації: 01133, бульвар Лесі Українки, буд. 26/офіс 411, м. Київ, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя Богородчанського

районного суду Л.Я. Рибка