Провадження № 22-ц/802/406/26 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

ознайомившись із апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним позовом та подала заяву про його забезпечення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року вказану заяву ОСОБА_1 було задоволено та в порядку забезпечення позову накладено арешт на:

1) незавершене будівництво, будівлі багатоквартирного житлового будинку /А-3/; опис готовність 19%, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

2) земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:3617, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, площею 0,25 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

3) земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:8249, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, площею 0,0194 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28;

4) земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:8254, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, площею 0,2833 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28;

5) земельну ділянку з кадастровим номером :33:025:0141, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площа 0,3 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

6) транспортний засіб Volkswagen Touareg, 2012 року випуску, який 03 липня 2012 року зареєстрований за ОСОБА_2 ;

7) транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 110 CDI, 2011 року випуску, який 27 листопада 2015 року зареєстрований за ОСОБА_2 ;

8) транспортний засіб Ford Transit D, 2006 року випуску, який 27 серпня 2013 року зареєстрований за ОСОБА_2 .

Застосовано заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 20 000 грн та надати суду оригінал відповідного платіжного документу, які були скасовані ухвалою цього ж суду від 08 травня 2023 року.

Вважаючи ухвалу місцевого суду про забезпечення позову незаконною, особа, яка не брала участі у справі, ОСББ «Якова Гальчевського 2А» оскаржила її в апеляційному порядку та просила поновити строк на оскарження цієї ухвали.

Клопотання мотивовано тим, що ОСББ «Якова Гальчевського 2А» не було залучено до розгляду цієї справи, однак ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року в частині застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на незавершене будівництво, будівлю багатоквартирного житлового будинку /А-3/; опис готовність 19%, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:8254, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, площею 0,2833 га, було порушено права та інтереси співвласників вказаного будинку, які є членами ОСББ.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків не може бути поновлений. Проте, при наявності винятків, визначених частиною другою статті 358 цього Кодексу, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, навіть, якщо апеляційну скаргу подано зі спливом річного строку з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї письмових доказів апеляційним судом встановлено, що оскаржуваною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року будь-які права, свободи та інтереси заявника не вирішувались та не могли вирішуватись, оскільки на час її постановлення самої юридичної особи ОСББ «Якова Гальчевського 2А» не існувало (дата реєстрації 14 грудня 2022 року), що спростовує посилання апелянта щодо його незалучення до участі у справі, як на підставу для поновлення строку на оскарження ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Таким чином, враховуючи, що апеляційну скаргу було подано після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваної ухвали і апелянтом не наведено винятків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, за наявності яких цей строк може бути поновлений, колегія суддів вважає, що правові підстави для відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою відсутні.

Керуючись ст.ст. 357, 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді