Справа № 348/1878/25
Провадження № 22-ц/4808/257/26
Головуючий у 1 інстанції Солодовніков Р. С.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2025 року під головуванням судді Солодовнікова Р.С. у м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

В липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8125258, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону в ОСОБА_1 , про що свідчить п.10 кредитного договору, адреса реквізити та підпис сторін.

Підписанням кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами та правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», (далі - «Правила») (п.п.9.8 кредитного договору) та розміщених на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковім формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. Номер картки ОСОБА_1 зазначено у кредитному договорі.

Згідно з умовами договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 20 000 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаних в п.п. 1.4 договору. Знижена процентна ставка 0,30 % в день та застосовується, якщо споживач до 26.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначених в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 128 000 грн, за зниженою процентною ставкою 120 800 грн.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 18.06.2024 укладено додаткову угоду № 8125258 про надання споживчого кредиту від 27.07.2024.

Згідно з умовами додаткової угоди відповідачка отримала кредит в сумі 26 000 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаних в п.п. 1.4 договору. Знижена процентна ставка 1,40 % в день та застосовується, якщо споживач до 26.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначених в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування складає 164 600 грн, за зниженою процентною ставкою 156 680 грн.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону ОСОБА_1 , про що свідчить п.10 кредитного договору, адреса реквізити та підпис сторін.

Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений ОСОБА_1 кожні 30 днів, перший платіж 9 900 грн, натупні 10 платежів по 11 700 грн, останній 12 платіж 37 700 грн.

ТОВ «Авентус Україна» перерахувало грошові кошти в сумі 26 000 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, є доказом того, що ОСОБА_1 прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Авентус Україна». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 28.03.2025 укладено договір факторингу №28032025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.03.2025 до договору факторингу №28032025 від 28.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 84 000 грн., з яких: 26 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн сума заборгованості за пенею, штрафом.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 28.03.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8125258 в розмірі 84 000 грн, з яких: 26 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн - сума заборгованості за пенею, штрафом.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 8125258 в розмірі 8 4000 грн, з яких: 26 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн - сума заборгованості за пенею, штрафом.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2025 року задоволено частково позов ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №8125258 від 27.07.2024 року у розмірі 58 780 грн та 2 118,88 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що в судовому засіданні вона підтвердила укладення та отримання кредиту в розміром 20 000 грн, але категорично заперечує укладення додаткової угоди від 16.08.24 та отримання додаткового кредиту розміром 6 000 грн.

У зв`язку з чим, суд повинен був перевірити та оцінити надані позивачем докази щодо укладення та перерахування ОСОБА_1 додаткового кредиту розміром 6000 грн. Водночас, суд цього не зробив.

В поданій заяві позивач стверджує про укладення та отримання одноразового кредиту розміром 26 000 грн і однак не зазначає про укладення та виконання додаткової угоди від 16.08.24 про додаткове кредитування в розмірі 6 000 грн.

Апелянт зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про перерахування ОСОБА_1 26 000 грн, оскільки містяться суперечності між сумою в укладених угодах та перерахованих і отриманих коштів ОСОБА_1 .

Крім цього, поза увагою суду залишено твердження ОСОБА_1 про не укладення додаткової угоди від 16.08.24, яка заперечувала її зміст та вказувала на нікчемність додаткової угоди через різні підписи сторін угоди. Подані позивачем документи містяться різні підписи сторін.

Висновок місцевого суду про отримання кредиту розміром 26 000 грн ґрунтується на двох довідках щодо успішного перерахування 20 000 грн та додатково 6 000 грн., завірених електронним підписом та печаткою директора ТОВ «ФККД» В.Мазуренко. Водночас, поза увагою та оцінкою місцевого суду залишено те, що всі сторони правочинів є небанківськими фінансовими установами.

Суд не звернув увагу, що разом з позовною заявою, позивачем було додано тільки одну з довідок про перерахування 20 000 грн, а другу довідку було додано всупереч порядку подачі доказів.

Надані суду довідки знеособлені та не містять жодної інформації про отримання коштів ОСОБА_1 . Ідентифікувати особу по картці теж не можливо, так як номер картки не повний, не зазначено банк, який її обслуговує та відсутні відомості про авторизацію платіжної картки, як цього вимагає п.2.1 договору № 8125258 про надання споживчого кредиту від 27.07.24. В спірній довідці міститься посилання на договір від 08.07.20 між ТОВ «Авентус Україна та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», однак такого не було долучено до справи, не перевірено строк його дії та наявність в останнього ліцензії на переказ коштів.

Щодо стягнення відсотків по кредиту розміром 32 780 грн, то такі нараховані з тіла кредиту розміром 26 000 грн. Однак ОСОБА_1 отримала кредит розміром 20 000 грн і відсотки повинні нараховуватись від цієї суми. Тобто повинні становити 25 900 грн, з них: --за період з 27.07.2024 по 19.08.2024 - 6 900 грн, а за період з 20.08. 2024 по 24.11.2024 - 19 000 грн.

Просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути 20 000 грн тіла кредиту та 13 000 грн заборгованості за відсотками, а всього 33 000 грн.

Представник ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, в процесі розгляду справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтка посилається на те, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» не додано первинних бухгалтерських документів як доказів отримання кредитних коштів за відповідним договором, однак вказані доводи є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є захист порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань ОСОБА_1 за відповідним договором шляхом стягнення заборгованості за ними.

Тобто в даному випадку не є предметом спору, саме визнання відповідного договору недійсним чи розірвання відповідного договору на підставі істотного порушення його умов.

Наведене твердження апелянтки про ненадання доказів отримання кредитних коштів за своєю суттю створює наслідок розірвання відповідного кредитного договору.

Укладений з ОСОБА_1 договір в судовому порядку не був розірваний та у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний.

Відповідачка не була позбавлена можливості надати докази, які підтверджують або спростовують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

На підтвердження заявлених позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано копії відповідного кредитного договору, договору факторингу із відповідними додатками та розрахунок заборгованості за договором, які апелянтка належними доказами не спростувала.

Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» при подачі позовної заяви було додано ряд документів, зокрема, детальний розрахунок заборгованості за відповідним договором від первісного кредитора та докази надання кредитних коштів, що в свою чергу підтверджують наявність відповідної заборгованості та перерахунку (надання) кредитних коштів.

У разі не погодження щодо здійснення відповідної операції з грошовими коштами, апелянт міг надати виписки по своєму рахунку для спростування перерахунку коштів (надання кредитних коштів). Однак, будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», апелянтом не надано.

Тобто, позивачем надано підтвердження перерахування коштів, зокрема відповідні інформаційні довідки про перерахування кредитних коштів. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, апелянтка суду не надала.

Слід зауважити, що апелянтка визнає укладання кредитного договору та відповідно отримання за нею кредитних коштів в сумі 20 000 грн. Згідно наданих позивачем доказів, факт перерахування кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою в якій зазначено номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів.

Водночас, ОСОБА_1 заперечує укладання додаткової угоди до кредитного договору та відповідно заперечує отримання коштів за цим договором. Проте, в матеріалах справи наявне підтвердження перерахування кредитних коштів за вищезазначеною додатковою угодою, а саме інформаційна довідка від 14.04.2025. В зазначеному документі вказано номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів.

Позивач довів належними та достовірними доказами факт перерахування кредитних коштів за укладеним договором, а також додатковою угодою до вищезазначеного договору.

Твердження апелянтки про відсутність даних щодо додаткової угоди в заявах позивача також не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Щодо твердження апелянта про порушення порядку подачі доказів, то позивачем в межах наданого судом строку надано відповідну заяву по суті разом із відповідними доказами, що її обґрунтовують.

Позивач скористався своїм правом та з дотриманням вимог закону щодо можливості надав відповідні докази, що обґрунтовують позовні вимоги.

Таким чином, вирішуючи спір суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач вважає, що доводи і аргументи на яких ґрунтуються вимоги апелянта, як на підставу для зміни рішення суду першої інстанції, є суб`єктивною думкою сторони апелянта, є недоведені, необґрунтовані, безпідставні.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.

Встановлено, що 27.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8125258, підписаний електронним підписом відповідачки (а.с.5-15).

Підписанням кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умова правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», (далі - «правила») (п.п.9.8 кредитного договору) та розміщених на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, ОСОБА_1 підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

З копії кредитного договору, паспорту споживчого кредиту вбачається, що відповідачка ознайомилася з їхнім змістом 27.07.2024 про що свідчить її підпис (а.с.5-18).

Відповідно до п.п.2.1 п.2 кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковім формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. Номер картки Відповідач особисто зазначає кредитному договорі.

Договір позичальник підписав аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор A2791.

Згідно з умовами договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 20000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаних в п.п. 1.4 договору. Знижена процентна ставка 0,30 % в день та застосовується, якщо споживач до 26.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначених в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 128000,00 грн, за зниженою процентною ставкою 120800,00 грн.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 16.08.2024 укладено додаткову угоду №8125258 про надання споживчого кредиту від 27.07.2024 (а.с.19).

Згідно з умовами додаткової угоди відповідач отримав в загальному кредит в сумі 26000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаних в п.п. 1.4 договору. Знижена процентна ставка 1,40% в день та застосовується, якщо споживач до 26.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначених в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування складає 164 600 грн, аза зниженою процентною ставкою 156680,00 грн. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідачки, про що свідчить п.10 кредитного договору, адреса реквізити та підпис сторін. (а.с. 19-23).

З довідки Easy Pay від 01.04.2025 року вбачається, що ТОВ ФК «Контрактовий Дім» повідомив про успішність операції згідно договору ТОВ «Авентус Україна» № 087/20П від 08.07.2020 року а саме: 20000,00 гривень успішно перераховано 27.07.2024 року час 14:37 на номер карти НОМЕР_1 (а.с. 24).

З довідки iPAY.ua від 14.04.2025 року встановлено, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» уклало договір про переказ кошті. 16.08.2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 16.08.2024 22:59:03 на суму 6000,00 грн, маска карти НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAY.UA-483159973, призначення платежу зараховано 6 000 грн на карту НОМЕР_1 ( а.с. 100).

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 28.03.2025 укладено договір факторингу №28032025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 25-30).

Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.03.2025 до договору факторингу №28032025 від 28.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84 000 грн, з яких: 26 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн сума заборгованості за пенею, штрафом (а.с.30).

З розрахунку заборгованості станом на 27.03.2025 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором № 8125258 в розмірі 84 000 грн, з яких: 26000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн - сума заборгованості за пенею, штрафом (а.с. 31-33, 57-62).

З відомостей з ДР фізичних осіб-платників податку станом на 18.08.25 відносно ОСОБА_1 встановлено, що інформації щодо джерел /сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків в період з квітня 2025 по червень 2025 року відсутня (а.с. 78).

З реєстру застрахованих осіб ДР Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2024 року не офіційно не отримує доходи як застрахована особа (а.с. 79-80).

З довідки відділення обслуговування громадян № 10 Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 18.08.2025 року № 716 встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділенні обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області та не отримує жодних виплат (а.с. 81).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, відповідно до ст.1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів»,суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконала, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, зокрема тілом кредиту.

Таким чином, у відповідачки за тілом кредиту наявна заборгованість за договором № 8125258 від 27.07.2024 року в сумі 26 000 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначив, що позивачем не було враховано вимоги Закону України «Про споживче кредитування» зі змінами та доповненнями, які вказують на максимальний розмір денної процентної ставки.

Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Суд першої інстанції вказав про те, що згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок судом встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором за нарахованими відсотками за період з 27.07.2024 по 19.08.2024 із застосуванням процентної ставки 1,5% становить 7 560 грн.

Однак, умови укладеного між сторонами договору щодо встановлення процентної ставки 1,5% в день після 20.08.2024, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в період з 20.08.2024 по 24.11.2024 сума заборгованості за процентами має становити 25 220 грн (26 000 х 1% х 97).

Отже, загальна сума заборгованості за відсотками в період з 27.07.2024 по 24.11.2024 становить 32 780 грн, яка відповідачка не сплатила.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апелянтки про те, що суд першої інстанції не перевірив та не оцінив надані позивачем докази щодо укладення та перерахування ОСОБА_1 додаткового кредиту розміром 6000 грн є необґрунтованими.

У рішенні судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи містяться докази, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір №8125258 та додаткову угоду до цього договору і така угода підписана ОСОБА_1 ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.

Належними доказами у справі також підтверджено, що на її картковий рахунок, який ОСОБА_1 зазначила при укладанні договору було перераховано грошові кошти в розмірі 20 000 грн (а.с.24) та 6000 грн (а.с.100) і суд такі документ визнав належними і допустимими доказами, яким дав відповідну правову оцінку.

З вищевказаних підстав спростовуються і доводи апелянтки про те, що суд безпідставно прийшов до висновку про перерахування ОСОБА_1 26 000 грн.

Необґрунтованими є посилання апелянтки на те, що надані суду довідки не містять жодної інформації про отримання кредитних коштів ОСОБА_1 .

Оскільки з довідки від 01.04.2025 року вбачається, що 27.07.2024 на номер карти НОМЕР_1 було перераховано кошти на суму 20 000 гривень (а.с. 24).

З довідки від 14.04.2025 року встановлено, що 16.08.2024 року на платіжну карту клієнта номер НОМЕР_1 було успішно перераховано кошти на суму 6000,00 грн ( а.с. 100).

З наданих суду довідок вбачається, що перерахування коштів відбулось на банківську карту, номер якої повідомлений відповідачкою при укладенні договору. Крім того, відповідачка не спростувала доводів позивача щодо не перерахування їй коштів в сумі 26 000 грн. Зокрема, нею не надано відомостей про рух коштів за їй картковим рахунком чи відсутність поступлення таких коштів на її рахунок. Тому її безпідставними є її посилання у скарзі, що нарахування відсотків слід здійснювати з суми 20 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 13 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин