Провадження № 22-ц/801/558/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 рокуСправа № 127/37975/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/37975/25 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2026, постановлену у складі судді Романюк Л.Ф. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

3.12.2025 ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Вінницької міської ради, звернувся до суду із заявою (вх № 107620) про визнання особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна, в якому просив : (1) визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ); (2) призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2026 цивільну справу передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 449/26-вх від 12.01.2026), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що заявник та його дружина проживають за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчать довідки за № 509- та № 509- від 22.04.2022 про взяття на обліку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як внутрішньо переміщених осіб.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини другої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Передаючи справу за підсудністю на підставі статті 31 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання; з поданої заяви видно, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відтак відсутні підстави для визначення територіальної підсудності з розгляду даної заяви саме Вінницькому міському суду Вінницької області, оскільки відсутні будь-які належні докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання заявника на території юрисдикції даного суду. З огляду на зазначене, справу слід передати за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва до територіальної юрисдикції якого вона належить.

Колегія суддів вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 293 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу (частина перша статті 295 ЦПК України).

Тобто, до заяв про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи процесуальним законодавством встановлено виключну підсудність, яка визначається за місцем проживання цієї особи (постанова ВС від 31.10.2018 по справі № 569/4035/17).

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У постанові ВС від 29.07.2019 по справі № 409/2636/17 зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

ОСОБА_1 звертаючись до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна просив: (1) визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ); (2) призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував положення частини першої статті 295 ЦПК України, не надав оцінки довідкам № 509- та № 509- від 22.04.2022, виданим посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких вони проживають за адресою АДРЕСА_1 /а. с. 8, 15/.

ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи (такі правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 13.06.2024 у справі № 333/8899/21, від 13.11.2024 у справі № 308/14160/21).

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова ВС від 7.04.2020 у справі № 638/4/19).

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі (стаття 299 ЦПК України).

Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що в заяві ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, не залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча факт який просить встановити заявник безпосередньо стосується її прав та обов?язків.

Про наявність у суду першої інстанції повноважень залишення заяви в окремому провадженні без руху для усунення її недоліків зазначено Верховним Судом в постанові від 16.04.2025 у справі № 756/7364/24.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Виходячи із викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування, а справа направлення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо розподілу судових витрат.

Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України, відповідно до частини сьомої якої при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).

З огляду на викладене відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, можливе у справах позовного провадження, але у справах окремого провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 263/1265/18 та від 16.11.2022 у справі № 214/4179/21, постанова ОП КЦС від 25.03.2024 у справі № 161/9609/22.

За таких обставин, судові витрати, понесені заявником при подання апеляційної скарги, слід залишити за ОСОБА_1 ..

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9.01.2026 у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

С. Г. Копаничук