Справа № 283/3246/25
провадження №2/283/376/2026
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває вищевказана цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13440,00 грн.

26 грудня 2025 року на запит суду про місце реєстрації від Чоповицької селищної ради до суду надійшла відповідь, у якій секретар Дєньгаєва Н. вказує, що ОСОБА_1 , який є відповідачем по даній справі, вважається зниклим безвісти за особливих обставин з 25 грудня 2024 року.

06 січня 2026 року на адресу суду надійшов лист №2213/1/41 від 06 січня 2026 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписаний підполковником ОСОБА_2 , поданий на виконання вимоги суду. Із зазначеного листа вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 03 квітня 2022 року. З 25 грудня 2024 року та станом на дату надання відповіді він обліковується як такий, що зник безвісти, відповідно до сповіщення командира військової частини № НОМЕР_1 від 26 грудня 2024 року.

Дослідивши клопотання суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданим на виконання вимоги суду та підписаним підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 03 квітня 2022 року.

Згідно з повідомлення командира військової частини № НОМЕР_1 від 26 грудня 2024 року, ОСОБА_1 з 25 грудня 2024 року обліковується як такий, що зник безвісти, та станом на дату надання відповіді його місцезнаходження не встановлено.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено відповідними Указами Президента України і який діє до цього часу.

Як регламентує ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували зі Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Під час дії воєнного стану військова служба для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби чи дезертирували, не призупиняється (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та службу).

Частина третя ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та службу» передбачає, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

За положеннями частин перших статей 4, 5 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування.

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (ч. 1ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Статтею 20 цього ж Закону визначено, що розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Таким чином, оскільки відповідач 03 квітня 2022 року був призваний на військову службу, і відомостей про припинення ним зазначеної служби відповідно до чинного законодавства матеріали справи не містять, суд доходить висновку про необхідність зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Разом із тим, суд зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Керуючись ст. 251, 253, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 437397114 від 15 квітня 2019 року, зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя