Провадження №: 2/752/1766/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

12.03.2026 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І. А., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Сенс банк» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано у провадження судді Кирильчук І. А.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі, суд встановив таке.

Згідно із частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною шостою статті 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За відомостями з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА від 12 листопада 2025 року № 140370059 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 листопада 1988 року по 03 лютого 2024 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

13 листопада 2025 року судом направлено запит до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про надання інформації про місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь вх. № ЕП 17820 від Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 лютого 2024 року був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю.

03 грудня 2025 року судом направлявся запит до Голосіївського районного у місті Києві відділу ДРАЦС ЦМУМЮ м. Києва з метою надання відомостей про наявність бо відсутність актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дату його смерті у випадку наявності такої інформації.

27 лютого 2026 року судом направлявся запит до Київського відділу державної реєстрації смерті з метою надання відомостей про наявність бо відсутність актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дату його смерті у випадку наявності такої інформації.

12 березня 2026 року до суду надійшов лист вх. № 17105 від Київського відділу державної реєстрації смерті, у якому зазначено, що проведеною перевіркою було виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 272 від 03 лютого 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 25 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава(частини перша, друга статті 48 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Разом із тим, цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20).

Встановлено, що позов заявлено до відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором помер і тому, відповідно до вищезазначених положень законів, він не може бути учасником цивільно-процесуальних відносин у суді.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе лише в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак за умови, що фізична особа відповідач помер після відкриття провадження по справі. Однак, як вбачається із листа Київського відділу державної реєстрації смерті вх. № 17105 відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що сталось ще до звернення позивача до суду з указаним позовом.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не підлягає відкриттю.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи наведені обставини, оскільки позовні вимоги заявлені до особи, яка не може бути стороною у справі, бо є померлою, і не має цивільної правоздатності та дієздатності (статті 46, 47 ЦПК України), а отже не може нести права та обов`язки відповідача в суді (стаття 48 ЦПК України), суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження з підстав передбачених пунктом 6 частиною першою статті 186 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 42, 55, пунктом 6 частиною першою статті 186, 354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала складена 12 березня 2026 року.

Суддя І. А. Кирильчук