УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 143/457/23

провадження № 61-2672ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Укрземрессурс», ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності, припинення права приватної власності, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Укрземрессурс» (далі - ТОВ «Укрземресурс»), ОСОБА_2 ,

в якому просив:

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0238 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), припинити право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0238;

- витребувати у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Поребищенської міської ради Вінницького району земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1, 9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0238 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки

з кадастровим номером :03:000:0198, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

№ 2-9965/15-20-СГ від 04 травня 2020 року у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року позов задоволено. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0238 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) та припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку. Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0238. Витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність

в особі Поребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1, 9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0238 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0198, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9965/15-20-СГ

від 04 травня 2020 року у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову керівника Немирівської окружної прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

27 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку заступник керівника Вінницької обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 січня 2026 року, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684, 00 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 905/105/20 викладено висновок, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про витребування майна визначається з урахуванням вартості спірного майна. Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»

(в редакції, чинній на час подання позовної заяви) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення про скасування державної реєстрації права власності, припинення права приватної власності, та витребування земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0238, вартість якої становить 764 656, 00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру, виходячи із вартості спірної земельної ділянки, у розмірі 33 675, 68 грн (764 656, 00 грн х 1,5 %

х 200 %) + (2 684, 00 грн х 2 х 200 %).

На підтвердження сплати судового збору заявником надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 16 104, 00 грн. Розмір недоплати становить 17 571, 68 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документу про доплату судового збору у розмірі 17 571, 68 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддівпісля усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог

статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі № 143/457/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян