Справа № 303/2233/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій зазначив, що відповідно до ст. 152 ЦПК України він має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання адвокатських послуг, оскільки 30.12.2023 між ним адвокатом Печункою В.О. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №343. Відповідно до умов договору він зобов`язався надавати необхідні адвокатські послуги по захисту законних прав та інтересів клієнта в судах різних юрисдикцій, в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, в будь-яких установах і організаціях незалежно від форм власності, а клієнт, у свою чергу, зобов`язувався виплатити адвокату гонорар за надання адвокатських послуг. Розділом 3 договору про надання правової допомоги врегульовано плату за надання послуг та порядок розрахунків, зокрема передбачено, що: «3.1. Вартість послуг, визначених у пункті 1.1 цієї Угоди, встановлюється за домовленістю Сторін та зазначається у відповідному акті виконаних робіт або рахунку. При позитивному винесенні рішенні гонорар становитиме 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень. 3.2. В зв`язку з важким матеріальним становищем Клієнта адвокат оплачує усі судові витрати (оплата судового збору), які Клієнт зобов`язується повернути після винесення рішення суду. 3.3. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно Договору, сплачуються Клієнтом на підставі окремих рахунків згідно акту виконаних робіт». Водночас розділом 4 передбачено відповідальність сторін за порушення договору, зокрема: «4.1. У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору Сторона, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. 4.2. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. 4.3. Сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). 4.4. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього Договору». Адвокатські послуги мною надавалися у цивільній справі №303/236/24, 2/303/44/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння. Предметом даного позову в тому числі і був транспортний засіб автомобіль Volkswagen Touran, 2015 року випуску, VIN НОМЕР_1 , який належить Клієнту ОСОБА_2 . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння був частково задоволено, а саме визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.12.2023 транспортного засобу автомобіль Volkswagen Touran, 2015 року випуску, VIN НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також витребувано з чужого незаконного володіння вищевказаний автомобіль. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У передбачений законом строк він подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також сплатив за власні кошти судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки клієнт повідомив, що коштів у нього немає. 10.02.2026 постановою Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу задоволено, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2025 року скасовано, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Отже, у цивільній справі винесено судове рішення, яке набуло законної сили 10.02.2026. Таким чином, у ОСОБА_2 , згідно положень п. 3.1. - 3.3, 4.1. 4.4 договору про надання правової допомоги №343 виникло зобов`язання з оплати наданих адвокатських послуг за цим договором. Але ОСОБА_2 всупереч умовам договору про надання правової допомоги свої зобов`язання не виконала, тобто не розрахувався. Сума заборгованості за надані адвокатські послуги становить 95 374,25 гривень. Ним вживалися заходи досудового врегулювання спору, однак ОСОБА_2 їх проігнорувала і на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до діючого законодавства питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або може звернутись. Таким чином, розмір позовних вимог, які будуть у передбаченому законом порядку заявлені, небажання ОСОБА_2 добровільно сплатити заборгованість за надані адвокатські послуги, яка повідомила про відсутність у неї грошових коштів свідчать про те, що існують ризики щодо утруднення невиконання рішення суду у разі задоволення позову, тому заявлений спосіб забезпечення позову є адекватним способом запобіганню порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення та недопущення відповідачем відчуження цього майна. Посилаючись на ст. 149 - 153 ЦПК України просив заяву про забезпечення позову задовольнити. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль Volkswagen Touran, д.н.з.: 2015 року випуску, VIN НОМЕР_1 , який належить клієнту ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 . Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з.: 2015 року випуску, VIN НОМЕР_1 , а також розпоряджатися ним, укладати будь-які правочини та договори, предметом яких є вищевказаний автомобіль.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки в порушення вимог п.4 та п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України в заяві не зазначено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не обґрунтовано захід такого забезпечення позову або наявність доводів для відсутності підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Крім того, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявник долучив до неї квитанцію від 13.03.2025 №3790-2092-6203-0260 про сплату судового збору за позовом ОСОБА_1 до Мукачівський міськрайонного суду Закарпатської області, а не за подання заяви про забезпечення позову як це передбачено п.4 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд вважає, що за встановлених обставин заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику, оскільки вона не відповідає викладеним в ухвалі вимогам статті 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 152, 153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя