ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Харків

справа № 631/1338/19

провадження № 22-ц/818/642/26

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року в складі судді Пархоменко І.О., по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції в Харківській області про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, -

у с т а н о в и в:

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

На вказане судове рішення, 10 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ГуНП в Харківській області подало апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку в обгрунтування якого скаржник зазначив, що ГУНП не отримувало копію повного тексту оскаржуваного рішення суду у встановлені законом строки, оскільки дана судова справа була відсутня в електронному кабінеті ГУНП в підсистемі «Електронний суд». Тільки 11.11.2025 цивільна справа з`явилась в електронному кабінеті і стало відомо про існування оскаржуваного рішення. Для підготовки якісної апеляційної скарги, яка відповідає вимогам процесуального строку потрібен був час.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року доводи наведені скаржником, як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, визнано неповажними тавідмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року. Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025року залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме: надання клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням більш поважних доводів для поновлення строку.

Також, було роз`яснено, що у разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

24 лютого 2026 року на виконання вимог ухвали від 13.02.2025 ГУНП України в Харківській області надав клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з обгрунтуванням більш поважних доводів. В обгрунтування клопотання посилається на те, що матеріали судової були відсутні в електронному кабінеті ГУНП в Харківській області, у період з липня по листопад 2025 року, що підтверджується: карткою руху документу підсистеми «Електронний суд», згідно з якою файл з текстом рішення фактично став доступним для ознайомлення та завантаження лише 11.11.2025. Отже, перебіг строку на ознайомлення з повним текстом рішення для ГУНП фактично розпочався саме 11.11.2025, а не 31.07.2025., оскільки до цього моменту рішення не було доступне в розумінні ч. 6 ст. 272 ЦПК України як таке, що дає змогу підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу. Дана справа має виключну складність: вона стосується подій 15-річної давнини (кримінальне провадження 2008-2010 років). Для підготовки змістовної апеляційної скарги представнику ГУНП було необхідно опрацювати значний масив доказів щодо розміру моральної та майнової шкоди, сума якої понад 696 000 грн та є критично високою для державного органу. Також зазначає, що дана справа про стягнення значних коштів з Державного бюджету. Позбавлення ГУНП в Харківської області права на апеляційний перегляд через формальні ознаки пропуску строку призведе до порушення принципу рівності сторін та неможливості захисту публічних інтересів. Крім того, місто Харків та Харківська область знаходяться під постійними обстрілами, що призводить до регулярних перебоїв в енергопостачанні та роботі мережі Інтернет. Це об`єктивно ускладнює роботу з державними реєстрами та електронними системами правосуддя, що також вплинуло на швидкість підготовки апеляційної скарги.

Доводи наведені скаржником є необґрунтованими та не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду ухвалено 10 липня 2025 року, повний текст складено 18.07.2025, копію оскаржуваного рішення суду було доставлено до електронного кабінету ГУНП в Харківській області - 31.07.2025 12:07:48 (а.с. 82 т.5), та 10.02.2026 подано апеляційну скаргу.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Тeuschler v. Germany).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Судова колегія зазначає, що вказані ГУНП в Харківській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення не є поважними, оскільки судом дотримано вимоги ЦПК щодо направлення на адресу ГУНП в Харківській області копії оскаржуваного рішення, яку апелянт отримав 31.07.2025, а з апеляційною скаргою звернувся лише 10.02.2026.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення процесуального строку, встановленого статтею 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

На підставі викладеного, суд відмовляє ГУНП в Харківській області у відкритті апеляційного провадження на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року в складі судді Пархоменко І.О., по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції в Харківській області про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна