13.03.2026 Справа № 363/623/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретарі Поліщук Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

30 січня 2026 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 червня 2023 року у розмірі 76071,78 грн, судових витрат у сумі 2 662 грн 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 червня 2023 року ОСОБА_1 власноруч підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитний ліміт у користування та видавши кредитну картку. Відповідач зобов`язався повертати використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак належним чином зобов`язання не виконав та заборгованість не погасив. Станом на 14 січня 2026 року за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 76071,78 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 60938,35 грн та заборгованості за простроченими відсотками 15133,43 грн.

Процесуальні дії та рішення у справі.

09 лютого 2026 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиції учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. 09.03.2026 року представником подано заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення на підставі доказів наявних у справі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

05 червня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких погодився з умовами кредитування.

Згідно з умовами договору:

тип кредиту визначено як відновлювану кредитну лінію з кредитним лімітом до 200?000 грн (п. 9.2 договору);

тип кредитної картки «Універсальна»;

строк кредитування встановлено 12 місяців з можливістю пролонгації (п. 9.2 договору);

сроцентна ставка за користування кредитом становить 42,0?% річних (п. 9.3 договору).

Умовами договору передбачено, що повернення заборгованості здійснюється шляхом сплати мінімального обов`язкового платежу. Датою сплати є останнє календарне число місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредиту, наданого банком (п. 9.4 договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5?% від суми заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно; у разі прострочення 10?% від суми заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, починаючи з другого місяця прострочення (п. 9.4 договору).

Проценти за користування простроченим кредитом, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та за домовленістю сторін, встановлені у розмірі 60?% від простроченої суми заборгованості (п. 9.5 договору).

На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1?000 грн, який у подальшому було збільшено до 58?000 грн та згодом зменшено до 0 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а також випискою по рахунку.

Для доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії якої до 04/2027, тип «Універсальна», що підтверджується довідкою про видані картки.

Згідно з випискою за договором за період з 05 червня 2023 року по 15 січня 2026 року відповідач користувався наданим кредитним лімітом шляхом здійснення грошових операцій з використанням платіжної картки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 14 січня 2026 року за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 76?071,78 грн, яка складається з:60?938,35 грн заборгованість за тілом кредиту;15?133,43 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Мотиви і висновки суду.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», тим самим добровільно погодившись з умовами кредитного договору, зокрема строком користування кредитними коштами, типом кредиту, відсотковою ставкою та порядком повернення коштів; цей правочин відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Згідно з наданими банківськими виписками за період з 05.06.2023 по 15.01.2026 та розрахунком заборгованості станом на 14.01.2026 підтверджено, що відповідач отримав і використовував кредитні кошти, частково здійснював платежі, спрямовані на поповнення рахунку та часткове погашення кредиту, але повністю заборгованість не погасив; доказів повного виконання зобов`язань відповідачем суду не надано, а наявність заборгованості відповідач не оспорював. Враховуючи зазначені докази та умови договору щодо мінімального обов`язкового платежу та процентів за прострочену заборгованість, що відповідають законодавству та домовленості сторін, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі, а заборгованість у розмірі 76?071,78 грн (60?938,35 грн за тілом кредиту та 15?133,43 грн за простроченими відсотками) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи, що відповідач відповідно до вимог законодавства звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню позивачу у розмірі 2662,40 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265, 268, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 76071,78 гривень.

Повернути з державного бюджету Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 2662,40 гривень, сплачений за платіжною інструкцією №BOJ63B4G8J від 23 січня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня вручення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С.В. Олійник