Провадження № 2/470/234/26
Справа № 490/1143/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Паек-Південь" про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з Центрального районного суду м.Миколаєва надійшла для розгляду цивільна справа за вказаною позовною заявою. У позові ОСОБА_1 зазначила, що з 2017 року є власником земельної ділянки площею 3,4181, кадастровий номер :02:000:0212, розташованої на території Новоочаківської сільської ради Березнегуватської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, яка з 11 грудня 2023 року перебуває в оренді ТОВ «Паек Південь» на підставі договору оренди землі. З 08 серпня 2024 року вона є власником земельних ділянок: площею 6,8299 га кадастровий номер :03:000:0062, площею 6,84 га кадастровий номер :02:000:0057 та площею 1,4 га кадастровий номер :02:000:0166, розташованих на території Новоочаківської сільської ради Березнегуватської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, які перебувають в оренді ТОВ «Паек Південь» на підставі договорів оренди землі укладених 16 червня 2023 року між останнім та попереднім власником земельних ділянок ОСОБА_2 . Листом від 04.09.2024 року вона надала відповідачу повну інформацію про перехід права власності на земельні ділянки, та як новий власник, у повному обсязі отримала у грудні 2024 року оренду плату за 2024 рік. Відповідно до законодавства та умов договорів орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в строк до 31 грудня поточного року, однак станом на 06.02.2026 року відповідач не виконав зобов`язання по сплаті орендної плати за 2025 рік. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2025 рік в сумі 114 847 грн, 3% річних нарахованих на підставі ст.625 ЦК України у розмірі 387,03 грн, 9417,45 грн - пені, відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», 419 грн інфляційних втрат, а також 10 000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Заявою від 20 лютого 2026 року ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь 114847 грн заборгованості з орендної плати, 11714,39 грн пені нарахованої з 01.01.2026 року по 20.02.2026 року, 481,41 грн -3% річних, 840 грн інфляційних втрат та 10000 грн за заподіяну моральну шкоду. Разом з позовною заявою позивачка подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, у якому посилалась на те, що є пенсіонером по інвалідності 3 групи, єдиним джерелом її доходу є державна пенсія у розмірі 3323 грн на місяць, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за останні 6 місяців, а тому сума судового збору, який вона має сплатити, становить значну частину її щомісячного доходу, а його сплата призведе до порушення права на достатній життєвий рівень і позбавить засобів до існування. До клопотання додала копію посвідчення особи з інвалідністю та довідку про розмір пенсії за останні 6 місяців.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд бере до уваги, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, а додані нею копії пенсійного посвідчення та довідки про розмір пенсії за 6 місяців, не дають змоги в повній мірі оцінити її майновий стан. Таким чином суд доходить висновку, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження її реального майнового стану (наявність усього рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, розміру річного доходу отриманого за 2025 рік, тощо), який перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати судового збору за подання позовної заяви, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

За такого ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (із змінами).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За підпункту 1 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за вимогою майнового характеру за подання до суду позову фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Крім цього, згідно вимог підпункту 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви)за подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, ставка судового збору складає 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості з орендної плати та нарахованих: 3% річних, інфляційних втрат, пені, у загальному розмірі 127882,80 грн, відповідно сума судового збору яка підлягає сплаті за вказаною вимогою майнового характеру становить -1331 грн 20 коп. Крім цього, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 грн, за такого сума судового збору, яка підлягає сплаті за такою вимогою становить 3328 грн. Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні ОСОБА_1 до суду з відповідними вимогами має складати 4659 грн 20 коп.

Відповідно позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції до суду або документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів Миколаїв.ГУК/тг с-щеБерезнег/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37992030

Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача(МФО)899998,

Рахунок отримувача UA0014424

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Березнегуватський районний суд Миколаївської області(назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Паек-Південь" про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати їй строк для виправлення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Орлова