Номер провадження2-о/205/84/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу №205/14400/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Персійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 22.09.2025 року звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

В обґрунтування заяви зазначила, що в період з 01.09.1973 року по 21.03.1975 року, згідно з атестатом №5129 від 21.03.1975 року та запису 5-6 у трудовій книжці, навчалась у філіалі Донецького професійно-технічного училища м.Жданова за спеціальністю «Перукар широкого профілю».

Після отримання атестату, працювала за спеціальністю «Перукар» (записи 7-9 трудової книжки). В період з 04.02.1986 року по 02.03.2006 рік перебувала у трудових відносинах: працювала у Металургійній комбінат «Азавсталь», що підтверджується записом №10-16 трудової книжки б/н від 27.09.1971 рку, довідкою ОК-5 від 18.08.2025 року. Дата, місяць та рік народження, зміна прізвища, підтверджується записами у трудовій книжці б/н від 27.09.1971 року, паспортом, свідоцтвом про укладення шлюбу.

Відомості щодо трудової діяльності підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці.

Однак, при пред`явленні трудової книжки до Головного управління Пенсійного фонду України з метою підтвердження трудового стажу, рішенням №006 від 25.08.2025 року відмовлено у врахуванні періоду навчання та періоду роботи до 1999 року та запропоновано або надати уточнюючи довідки про роботу та навчання або встановити факт належності трудової книжки. У пенсійній справі страховий стаж зараховано з 01.01.1999 по 30.09.2010 року за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку та догляду за дитиною. За наданими документами до страхового стажу не враховано:

-період роботи згідно з записами трудової книжки б/н від 27.09.1971, оскільки наявне виправлення в написанні по батькові власниці, яке не засвідчено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Мінвстерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110;

-період навчання з 01.09.1973 по 21.03.1975, оскільки згідно з атестатьм №5129 від 21.03.1975 ім`я-Таісія не відповідає паспорту та свідоцтву про шлюб-Таїса. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку навчального закладу про період і форму навчання.

Надати довідки з кожного підприємства де працювала неможливо, оскільки м.Маріуполь та м.Донецьк знаходяться на тимчасово непідконтрольній території, документи до архіву не передавались. У зв`язку з чим їй не можуть зарахувати певний період до стажу роботи у відповідності до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та закону України «про пенсійне забезпечення».

Такі розбіжності при написанні персональних даних в документах створили перешкоди у здійсненні своїх прав, а саме: щодо їх врахування при нарахуванні стажу для призначення пенсії за період її навчання у філіалі Донецького професійно-технічного училища м.Жданова та періоду роботи до 01.01.1999 року.

Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому реалізувати своє право на перерахунок пенсії.

На підставі викладеного просить встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки б/н від 27.09.1971 року та атестату № НОМЕР_2 від 21.03.1975 року.

Ухвалою судді від 26.09.2025 заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилась. На адресу суду 05.11.2025 року та 08.12.2025 року на адресу суду надійшли заяви від представника заявниці-адвоката Лозінської О.О. про розгляд справи у відсутність заявниці та її представника. Заяву підтримують та просять задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`вився. 08.01.2026 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Морозової Н.А. надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Просять прийняти рішення в межах чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.293 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов*язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,-залишає заяву без розгляду, що передбачено ч.4 ст.315 ЦПК України.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з*ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз*яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов*язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб*єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов*язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб*єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов*язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що « у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов*язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб*єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Важливе значення має вимога про обов*язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факуту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Судом встановлено, що 25.08.2025 року Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

В обґрунтування відмови зазначено, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано:

- період роботи згідно з записами трудової книжки б/н від 27.09.1971, оскільки наявне виправлення в написанні по батькові власниці, яке не засвідчено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Мінвстерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110;

- період навчання з 01.09.1973 по 21.03.1975, оскільки згідно з атестатом №5129 від 21.03.1975 ім`я - ОСОБА_2 не відповідає паспорту та свідоцтву про шлюб -Таїса. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку навчального закладу про період і форму навчання.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Маріуполь Донецької області.

30.12.1075 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Виконкомом Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис №20. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області від 22.03.2011 року.

Трудова книжка видана 27.09.19971 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_7 (закреслено та зазначено) ОСОБА_8 » 1954 року народження. Мається виправлення в написанні по батькові « ОСОБА_9 ». Прізвище « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 » у зв`язку із зміною прізвища після реєстрації шлюбу, про що мається відповідний запис та скріплено печаткою.

Згідно запису під номером 6 в трудовій книжці в період з 01.09.1973 року по 21.03.1975 року навчалась у філіалі Донецького професійно-технічного училища м.Жданова за спеціальністю «Перукар широкого профілю».

21 березня 1975 року отримала атестат № НОМЕР_2 , який видано на ім`я- ОСОБА_10 .

Після отримання атестату з 21.03.1975 року працювала за спеціальністю «Перукар» , що підтверджується записами в трудовій книжці під номером 7-9 .

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_3 , виданого 18.03.2003 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області прізвище, ім`я, по батькові заявниці - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Маріуполь Донецької області.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

При цьому, згідно ро`яснень, що містяться в п.12 даної постанови Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В даному випадку надати довідку з з підприємства де працювала та навчалась неможливо, оскільки м.Маріуполь та м.Донецьк знаходяться на тимчасово непідконтрольній території.

У постанові Верховного Суду України від 08 лютого 2023 року по справі№938/792/21 суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку, що законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Як встановлено судом в трудовій книжці б/н від 27.09.1971 року наявне виправлення в написанні по батькові заявниці, яке не засвідчено належним чином, також ім`я заявниці, зазначене в атестаті, не відповідає імені в паспорті, що є обставиною, яка перешкоджає заявниці в реалізації її права на пенсію.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та інших документів з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Приймаючи до уваги, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт, окрім судового, не існує, оцінивши в сукупності всі наявні у справі докази, суд дійшов висновку про належність вказаних документів заявниц та наявність правових підстав для задоволення заяви в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19, 76-80,315, 319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Персійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки б/н від 27.09.1971 року та атестату № НОМЕР_2 від 21.03.1975 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили ппісля повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко