Провадження № 2-о/127/566/25
У Х В А Л А

12 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гондарук В.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 та його представника адвоката Резніченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, у якій просив суд встановити факт того, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2024 року. Від вказаного шлюбу у них народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, у березні 2022 року, ОСОБА_2 разом із дітьми виїхала до держави - Королівство Данія, де перебуває по даний час. За бажанням дітей вони були повернуті до України, де проживають по даний час за місцем реєстрації батька ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дітей ОСОБА_2 перебуває за кордоном, не виховує дітей, не піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться навчанням, не створює належних умов для розвитку дітей та фактично від виховання та утримання дітей самоусунулась. Наміру повертатись не має, оскільки має за кордоном іншу сім`ю. Крім того, ОСОБА_2 не цікавиться навчанням дітей у школі, батьківські збори не відвідує, а батько дітей ОСОБА_1 в свою чергу, відповідально ставиться до своїх обов`язків, завжди підтримує тісний зв`язок із навчальним закладом, де навчаються діти, цікавиться досягненням дітей у школі, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. ОСОБА_1 повністю здійснює догляд за дітьми, утримує їх, піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечує необхідний медичний догляд, обстеження, лікування дітей, привозить дітей на планові профілактичні огляди, дбає про їх здоров`я. ОСОБА_1 працевлаштований, працює позаштатним продюсером та перекладачем у Міжнародному інформаційному Агентстві Франс Пресс, працював зі знімальними групами Агентства на територіях ведення бойових дій, налагоджуючи взаємодію журналістів і підрозділів ЗСУ. Характеризується позитивно, систематично працює аби Агентство випускало високої якості матеріали про поточну ситуацію в Україні.ОСОБА_1 здійснює волонтерську та журналістську діяльність на користь нашої країни, висвітлює перебіг та наслідки збройної агресії РФ та території України у зоні бойових дій. Коли ОСОБА_1 працював на благо держави та суспільства зі знімальними групами, висвітлював перебіг та наслідки збройної агресії РФ та території України у зоні бойових дій, діти були під наглядом його матері (бабусі дітей) - ОСОБА_5 , однак на даний час остання не має змоги допомагати з дітьми, оскільки перенесла оперативне втручання з видалення пухлини, має атеросклерозну хворобу серця з гіпертензією. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей заявнику необхідно для оформлення відстрочки від призову з метою для захисту прав та інтересів дітей, тому звернувся до суду із вказаною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Резніченко Т.С. заяву підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, відповідно до якої просила слухати справу в її відсутність і не заперечує щодо задоволення заяви. У заяві зазначила, що вона з березня 2022 року по даний час проживає в Данії, де має посвідку на проживання. На даний час повертатися до України наміру не має, тому не заперечує, що ОСОБА_1 самостійно в Україні виховує та утримує їх дітей, які з ним проживають, оскільки вона такої можливості не має.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Семенова Н.Л. до судового засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу в її відсутність, при прийнятті судового рішення по даній справі просить врахувати законні права та інтереси дітей.

Свідок ОСОБА_6 , який є товаришем заявника ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що їх сім`ї товаришують, особливо діти.На початку війни ОСОБА_2 разом із дітьми виїхала за кордон, однак в подальшому діти повернулися до України, а мати дітей залишилася за кордоном. Мати ОСОБА_1 допомагала у вихованні дітей, однак у неї погіршився стан здоров`я, тому на даний час заявник самостійно виховує дітей та утримує їх.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідка, дослідивши матеріали вказаної цивільної справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2024 року (а.с. 16-17).

Від вказаного шлюбу у них народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 18-19).

Згідно з довідкою №Ж-Д-0002253 від 22.08.2025, виданою ТОВ «ЖЕО», заявник ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Відповідно до акту про відсутність особи, незареєстрованої в житловому приміщенні від 15.09.2025 та довідки №1617 від 03.10.2025, виданих ТОВ «ЖЕО» зазначено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають: ОСОБА_1 та його неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати дітей - ОСОБА_2 , не зареєстрована за вказаною адресою і не проживає. ОСОБА_2 не проживає разом із дітьми за вказаною адресою з березня 2022 року по даний час, оскільки виїхала за кордон. Батько дітей - ОСОБА_1 самостійно виховує, доглядає та утримує дітей, піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний розвиток, створює належні умови для їх розвитку (а.с. 24-25).

З довідки-характеристики на ОСОБА_1 , наданої ТОВ «ЖЕО», вбачається, що останній зарекомендував себе як відповідальний, ввічливий та працьовитий мешканець. Скарг від сусідів та мешканців будинку на його поведінку не надходило. ОСОБА_1 проживає разом із неповнолітніми дітьми та самостійно утримає їх, дбає про належне виховання та догляд, так як мати дітей перебуває за кордоном з початку війни. Підтримує добрі стосунки із сусідами, веде активну журналістську та волонтерську діяльність (а.с. 26).

Відповідно до характеристики КЗ «Вінницький ліцей №4» ОСОБА_4 у даному закладі навчається з першого класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Демид виховується в родині, де відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини, здійснюється контроль за успішністю та поведінкою сина. Батько завжди підтримував тісний зв`язок з навчальним закладом до класним керівником цікавився навчальними досягненнями сина. Постійно відвідував батьківські збори та шкільні заходи. Мати протягом року не цікавилась успіхами сина, на батьківських зборах була відсутня (а.с. 29).

Згідно характеристики КЗ «Вінницький ліцей №4» ОСОБА_3 навчається у даному закладі з першого класу. Рік навчався за кордоном. Повернувся на навчання в 6 класі. Батько дитини ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, завжди знаходиться на зв`язку із класним керівником. За період 2024-2025 н.р. батьківські збори відвідувала бабуся, яка допомагає виховувати дитину. Батько учня, ОСОБА_1 , протягом 2024-2025 навчального року цікавився шкільним життям дитини через месенджери та не відвідував батьківських зборів. Мати учня, ОСОБА_2 , протягом 2024-2025 навчального року не відвідувала батьківські збори та не цікавилася шкільним життям дитини (а.с. 30-31).

З довідки ТОВ «МЦ «Кардіомед Плюс» ОСОБА_1 склав декларацію в сімейним лікарем для себе та своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у МЦ Кардіомед+. Батько є контактною особою дітей, привозить на планові профілактичні огляди та огляди по стану здоров`я, дбає про здоров`я дітей (а.с. 33).

Згідно з характеристикою Міжнародного інформаційного агентства "Аgеnce France Рresse" та його представництва в Україні, ОСОБА_1 співпрацює з Агентством з жовтня 2024 р. як позаштатний продюсер та перекладач.ОСОБА_7 працював знімальними групами Агентства па територіях ведення бойових дій, налагоджуючи взаємодію журналістів і підрозділів ЗСУ на місці. Систематично працює, аби Агентство випускало високої якості матеріали про поточну ситуацію в Україні та проблеми військового, економічною та соціального характеру, шо виникають в результаті воєнних дій (а.с. 34-42).

На а.с. 45-48 містяться виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , матері заявника.

З інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_2 періодично здійснює виїзд та в`їзд до України, зокрема, востаннє 20.12.2025 здійснила в`їзд до України та 07.01.2026 здійснила виїзд. Діти ОСОБА_8 та ОСОБА_4 востаннє 25.07.2023 здійснили в`їзд до України (а.с. 87).

Частиною 7 статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Схожий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Зазначена норма свідчить про те, що предметом договору є порядок здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Отже, навіть якщо один з батьків проживає окремо від дитини, він має здійснювати батьківські права та виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

З настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються відповідними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або у певному обсязі припинятися.

Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує (пункти 73-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22).

СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість повної відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження заявник ОСОБА_1 зазначив, що метою встановлення факту самостійного виховання дітей є необхідним для набуття певного соціально-правового статусу батька, який самостійно виховує дітей і можливістю у зв`язку з цим отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 12).

Тобто, метою встановлення факту заявник визначив отримання права на відстрочку від мобілізації відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із самостійним вихованням та утриманням дітей.

Проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дітей, а також потребує дослідження й врахування інтересів дітей.

У статті 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. За частиною першою цієї статті право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають не лише один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, а й орган опіки та піклування або прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З огляду на зазначене, вбачається, що ця справа пов`язана з вирішенням спору про право, зокрема, спору щодо участі одного з батьків у вихованні та утриманні дітей та/або ухилення від виконання батьківських обов`язків, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження з врахуванням інтересів дітей.

Доведення факту самостійного виховання та утримання дітей пов`язане із встановленням обставин щодо невиконання матір`ю дітей материнських обов`язків, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним з батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного (самостійного) виховання та утримання дітей не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки у такому випадку завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дітей.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним з батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право (пункти 87-88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22).

Враховуючи викладене, суд вважає, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки у даній справі наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі ОСОБА_2 (матері дітей) у вихованні та утриманні неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та/або ухилення від такої участі, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника і підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду викладених у постановах від 27 березня 2025 року у справі №353/886/24 (провадження №61-15497св24), від 20 лютого 2025 року у справі №128/3616/24 (провадження №61-518св25).

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За встановлених у цій справі обставин факт самостійного виховання та утримання дітей не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 13.03.2026.

Суддя: