У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

справа № 285/819/26

провадження у справі № 2-о/0285/71/26

16 лютого 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1

про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця 11.02.2026 звернулася до суду через систему «Електронний суд» з заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.11.2024. Зазначала, що спільних дітей від шлюбу не мають, через постійні конфлікти та безпідставні ревнощі з боку чоловіка, проживати разом стало неможливо, а тому вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть продовжуватись.

Розглянувши подану заяву, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають в тому числі з сімейних правовідносин. При цьому, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК, у порядку наказного, позовного та окремого провадження.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293 ЦПК України). За своєю суттю окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право і в ньому відсутні такі інститути цивільного процесуального права, як-то: позивач, позовна заява, тощо. У таких справах, як правило, беруть участь дві конкретні сторони: заявник і заінтересована особа. Особливістю для справ окремого провадження є те, що процесуальним засобом реалізації права на порушення судової діяльності є пред`явлення заяви, а не позовної заяви.

ОСОБА_1 подано до суду не позов, а саме заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій вона вказує себе, як заявницю, при цьому не зазначаючи заінтересованої особи. Вказана заява відповідно до вимог ч.3 ст.293 ЦПК може бути розглянута в порядку окремого провадження, але лише, якщо один з подружжя засуджений до позбавлення волі.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Відповідно до ст.109 СК України умовами подання спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу є: наявність у них дітей; надання суду разом з заявою про розірвання шлюбу письмовим договором про те, з ким з подружжя будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей; подання спільної заяви подружжя, тобто заяви поданої від імені та підписаної кожним із подружжя.

Зміст поданої ОСОБА_1 заяви свідчить про наявність спору між подружжям щодо розлучення та не містить даних про те, що чоловік заявниці засуджений до позбавлення волі.

За наявності спільної згоди на розірвання шлюбу, подружжя яке не має неповнолітніх дітей, в силу ст.106 СК України, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. А за відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу, звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження.

Надана суду заява підписана лише ОСОБА_1 , подана від її імені, а отже не може вважатися спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, адже не містить волевиявлення на це іншого з подружжя, ОСОБА_2 .

Вказані обставини у своїй сукупності унеможливлюють відкриття провадження по справі, за вказаною заявою, поданою в порядку окремого провадження. Однак, дана обставина не позбавляє права ОСОБА_1 звернутися до суду в порядку позовного провадження, подавши позов про розірвання шлюбу (в порядку ст.110 СК), якщо сторони не досягнуть згоди щодо розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК (шляхом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільної заяву подружжя про розірвання шлюбу).

Керуючись статтями 186, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя та роз`яснити право на звернення до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О. О. Літвин