КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/4845/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 24 жовтня 2025 року

у цивільній справі № 753/10337/25 Дарницького районного суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , 22.11.2025 безпосередньо до Київського апеляційного суду через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована 25.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням апелянту строку для усунення встановлених недоліків, а саме ОСОБА_1 необхідно подати апеляційну скаргу в новій редакції зазначивши відповідну інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), відомості про наявність чи відсутність електронного кабінету, та вказавши, з якими саме висновками суду він не погоджується, у чому полягає помилковість встановлених судом обставин та які саме докази були оцінені неправильно, подати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників по справі, з урахування усунення усіх вище вказаних недоліків та сплати судовий збір в розмірі 4 542 грн.

На виконання вимог процесуального законодавства, 25 грудня 2025 року копію зазначеної ухвали було направлено апелянту на адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Однак, 19 січня 2026 року до суду повернулось поштове відправлення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неотримання апелянтом направленої ухвали у встановлений поштовими правилами строк.

З метою забезпечення належного інформування апелянта про прийняте судове рішення та надану можливість для усунення недоліків апеляційної скарги, 20 січня 2026 року Київським апеляційним судом було здійснено повторне направлення копії ухвали від 22 грудня 2025 року на ту саму адресу. Втім, 10 лютого 2026 року до суду знову повернулось поштове відправлення з аналогічною відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Окрім цього, ухвала Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року була своєчасно оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду, що забезпечувало можливість апелянта ознайомитися з її змістом незалежно від отримання поштового відправлення.

Станом на 17 лютого 2026 року, тобто після спливу наданого ухвалою суду строку та після двох спроб належного повідомлення, апелянтом не було виконано жодної з вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Зокрема, до суду не подано апеляційну скаргу в новій редакції, зазначивши відповідну інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), відомості про наявність чи відсутність електронного кабінету, та не вказано з якими саме висновками суду він не погоджується, у чому полягає помилковість встановлених судом обставин та які саме докази були оцінені неправильно, не подано копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників по справі, з урахування усунення усіх вище вказаних недоліків та не сплачено судовий збір в розмірі 4 542 грн.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки, то апеляційна скарга є такою, що оформлена з порушеннямвимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

При цьому апеляційний суд враховує наступне.

У контексті права на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 § 1 Європейської конвенції з прав людини, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на обов`язку заявників демонструвати готовність брати участь у судовому процесі та вживати розумних заходів для забезпечення розгляду їхньої справи.

Так, у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувативсі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У даній справі неотримання апелянтом судової кореспонденції після двох спроб її вручення та тривалого терміну зберігання свідчить про недостатню зацікавленість у просуванні власної апеляційної скарги та невиконання обов`язку щодо забезпечення отримання важливих процесуальних документів за вказаною ним адресою.

Крім того, у справі «Воловік проти України» (Volovik v. Ukraine), заява № 15123/03, рішення від 6 грудня 2007 року, п. 55) ЄСПЛ нагадав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Суд визнав, що національні суди мають право застосовувати процесуальні норми для забезпечення належного здійснення правосуддя.

У даному випадку, вимога щодо сплати судового збору та подання копій документів є чітко встановленими процесуальними правилами, невиконання яких протягом наданого строку, після вжиття апеляційним судом розумних заходів для забезпечення належного повідомлення, є підставою для застосування наслідків, передбачених цивільним процесуальним законом.

Також колегія суддів зважає на те, що стаття 6 § 1 Європейської конвенції з прав людини гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку. Затягування судового процесу без об`єктивних причин не лише порушує права учасників провадження, але й підриває довіру до судової системи в цілому.

У даному випадку, апеляційна скарга була подана 22 листопада 2025 року. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року апелянту було надано строк для усунення недоліків, який минув. Невиконання апелянтом вимог суду протягом цього часу, а також його пасивна поведінка щодо отримання судової кореспонденції, призводить до невиправданого затягування апеляційного перегляду.

Інша сторона у справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», має законне очікування на те, що судове рішення першої інстанції, яке набрало б законної сили у разі відсутності належно поданої та розглянутої апеляційної скарги, матиме остаточний характер протягом розумного строку. Бездіяльність апелянта у виконанні процесуальних вимог створює стан невизначеності для іншої сторони та перешкоджає остаточному врегулюванню спору.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на важливості принципу правової визначеності. У справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) від 28 жовтня 1999 року ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, також передбачає право на те, щоб остаточні судові рішення не ставилися під сумнів. Тривала невизначеність щодо статусу судового рішення через бездіяльність однієї зі сторін може становити порушення цього принципу.

У контексті апеляційного оскарження, своєчасне та належне виконання процесуальних обов`язків апелянтом є необхідною умовою для забезпечення оперативного та ефективного апеляційного перегляду. Невиконання цих обов`язків без поважних причин не лише перешкоджає суду виконати своє завдання щодо перегляду судового рішення у розумні строки, але й порушує законні очікування іншої сторони на остаточність судового рішення.

Таким чином, повернення апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням апелянтом у встановлений строк вимог ухвали суду є необхідним заходом для забезпечення дотримання розумних строків розгляду справи та захисту законних очікувань іншої сторони на правову визначеність, що є складовими елементами справедливого судового розгляду, гарантованого статтею 6 § 1 Європейської конвенції з прав людини. Бездіяльність апелянта не повинна призводити до безпідставного затягування судового процесу та порушення прав іншої сторони.

Ураховуючи невиконання апелянтом вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху протягом наданого строку; двічі повернення поштових відправлень з копією ухвали суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про незабезпечення апелянтом отримання судової кореспонденції за вказаною ним адресою; оприлюднення ухвали суду у загальнодоступних електронних ресурсах, що забезпечувало можливість апелянта дізнатися про її зміст; відсутність будь-яких відомостей про поважні причини, що перешкоджали апелянту виконати вимоги суду; зважаючи на принцип добросовісної поведінки учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суд постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 357 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили дня її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов