Справа № 274/100/26 Провадження № 2/0274/46/26
Бердичівський міс ькрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

12.03.26 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглянувши матеріали цивільної справи за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс"
доОСОБА_1
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Вказана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно з абзацами першим та другим частини сьомої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

До позовної заяви у якості доказу направлення позовної заяви з додатками ОСОБА_1 додано список згрупованих відправлень від 25.12.2025 р. та документ з назвою "опис вкладення до Укрпошта, 131" на ім`я ОСОБА_1 , у якому зазначено "Позовна заява (з додатками), кількість предметів, аркушів 3", та з яких вбачається, що відправлення надіслано їй на адресу: АДРЕСА_1 .

Абзацом другим пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 р. № 1071) передбачено, що послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Таким чином наданий документ не відповідає зазначеній нормі, так як у ньому не зазначено індивідуальних ознак відповідного вкладення (зокрема, назв додатків до позовної заяви, кількість документів), тобто за своїм змістом не є описом вкладення.

Окрім того, зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом від 13.01.2026 р. Відділу з питань державної реєстрації Бердичівської міської ради Житомирської області.

За таких обставин Суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам частини першої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додано платіжну інструкцію № 21483 від 25.08.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд, перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За відомостями автоматизованої систему документообігу суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції № 21483 від 25.08.2025 р., зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України у справі № 274/6023/25 за розгляд позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яку ухвалою від 03.09.2025 р. було повернуто позивачу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статі 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

При цьому норма, яка б передбачала можливість повторного використання документу про сплату судового збору, який вже зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, і таке зарахування відбулось у межах іншої справи позовного провадження, в Законі України "Про судовий збір" відсутня.

Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" має право повернути сплачений ним судовий збір згідно з платіжною інструкцією № 21483 від 25.08.2025 р., однак така інструкція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі в іншій цивільній справі, зокрема, у даній справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Тобто Законом України "Про судовий збір" передбачено, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду або повернув.

Такі висновки містяться у рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.02.2019 р. у справі № 1540/3297/18 та в ухвалі від 03.11.2021 р. у справі № 9901/447/21.

Зважаючи на наведене, платіжна інструкція № 21483 від 25.08.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. не є документом, що підтверджує сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" судового збору за подання до суду позовної заяви від 28.12.2025 р. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі № 274/100/26.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" не відповідає частині четвертій статті 177 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому Суд роз`яснює, що згідно з частиною першою та підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову складає 67 571,21 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028,00 грн.

Отже, розмір судового збору, який мав бути сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" з урахуванням частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (якою встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) складає 2 422,40 грн.

Частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статями 175, 177, 185, 187, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом подання:

доказу надсилання ОСОБА_1 позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення, на адресу: АДРЕСА_2 , який має відповідати абзацу другому пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 р. № 1071);

документу про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Бердичів/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0006825, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), Судовий збір, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Корбут