КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 359/2449/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5695/2026 Головуючий у суді першої інстанції - Борець Є.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Домарацькою Мариною Сергіївною, на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2025 року про відмову у внесенні виправлень у рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Домарацька М.С. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд виправити описку, допущену в резолютивній частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/2449/18 від 08.08.2018, вказавши 1/4, замість 1/3.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду та у задоволенні клопотання про залишення без розгляду заяви про виправлення описки (а.с. 84-86).

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постановити ухвалу, якою виправити описку, допущену в резолютивній частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/2449/18 від 08.08.2018, вказавши 1/4, замість 1/3.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що позивач звернулася до суду з позовною заявою з проханням стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку та аліменти на утримання дочки в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а відтак дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду, допустивши тим самим надмірний формалізм при вирішення заявленого питання.

При цьому вказує, що жодних заяв щодо збільшення розміру позовних вимог не було подано, що підтверджується матеріалами справи.

Посилається на те, що відповідачем було отримано позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження, в якій було зазначено стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі розміру заробітку (доходу), а тому в судовому засіданні 08.08.2018 відповідач погодився зі стягненням аліментів, так як вважав, що суд стягує з нього аліменти відповідно до позовної заяви.

За таких обставин вважає, що в резолютивній частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018 було допущено описку, оскільки вказано в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), хоча в позові позивач просила стягнути частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що суперечить позовній заяві (а.с. 88-90).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 109-111).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо відмови у внесенні виправлень у рішення, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30.03.2018 до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

22.11.2025 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Домарацька М.С. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд виправити описку, допущену в резолютивній частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/2449/18 від 08.08.2018, вказавши 1/4, замість 1/3.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду та у задоволенні клопотання про залишення без розгляду заяви про виправлення описки (а.с. 84-86).

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову вбачається, що ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частики від заробітку (доходу) відповідача, а в судовому засіданні, що проводилось 08.08.2018, ОСОБА_1 визнав позов саме в цьому розмірі, а не іншому. Ці обставини, на переконання суду, переконливо свідчать про те, що в рішенні Бориспільського міськрайонного суду від 08.2018 не допущено описку.

При цьому судом зазначено, що зміна розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 призведе до істотної зміни змісту вказаного судового рішення та до фактичного перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується судом без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 362/2179/17 (провадження № 51-3635км19), від 13.07.2022 в справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21), від 13.07.2022 в справі № 761/14537/15-ц вказано, що ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення. Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднано з наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В той же час, прохальна частина позовної заяви містить виправлення, які полягають у закресленні розміру аліментів, які позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 на 1/3, а також у виключенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4, про що міститься власноруч написана відмітка «виправленому вірити», після чого також міститься підпис, що підтверджує волевиявлення позивача на таку зміну позовних вимог.

У судовому засіданні 08.08.2018 ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, що підтверджується відомостями протоколу судового засідання.

Розгляд справи було завершено проголошенням рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30.03.2018 до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з цим, матеріали справи не містять інформації про апеляційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для внесення виправлень у судове рішення, оскільки зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається остаточна редакція позовних вимог, яку позивач визначила шляхом внесення відповідних виправлень та виключення певних позовних вимог, про що проставила відмітку «виправленому вірити» та свій підпис.

Таким чином, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої від його імені та в його інтересах адвокатом Домарацькою М.С. про виправлення описки, оскільки судом не було встановлено описок у судовому рішенні, які відповідач просив виправити.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять заяви про збільшення розміру позовних вимог не заслуговують на увагу суду, оскільки подання заяви про збільшення розміру позовних вимог є правом учасника справи, а не його обов`язком.

Варто зауважити, що у спосіб власноручного виправлення резолютивної частини позовної заяви, позивач скористалась правом на остаточне визначення своїх позовних вимог, визначивши остаточну редакцію позовних вимог та зазначивши «виправленому вірити».

Поряд з цим, доцільно звернути увагу на те, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має прав змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 в справі № 761/14537/15-ц.

Отже, оскільки диспозиція ст. 269 ЦПК України не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати його резолютивну частину, суд, вирішуючи питання про виправлення описки чи арифметичної помилки, допущеної у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, а може лише усунути неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Колегія суддів зауважує про те, що внесення виправлень, як про це просить ОСОБА_1 , призведе до істотної зміни, ухваленого Бориспільським міськрайонним судом Київської області рішення, яке набрало законної сили, а відтак ускладнить його подальше виконання.

Разом з викладеним, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на те, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінились обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, платник має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина 4 статті 273 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду та до помилкового тлумачення заявником поняття описки та процесуальної мети її виправлення, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не вбачається.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Домарацькою Мариною Сергіївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2025 року про відмову у внесенні виправлень у рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова