Провадження № 2/357/2533/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Кардаш О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Білоцерківської окружної прокуратури, що діє в інтересах Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року позивач Білоцерківська окружна прокуратура, що діє в інтересах Національної служби здоров`я України звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 30 січня 2026 року.

Судове засідання призначене на 30 січня 2026 року за клопотанням відповідача було відкладено до 17 березня 2026 року.

Судом 16.03.2026 р. за вх..№16915 отримано клопотання, в якому представник відповідача адвокат Москаленко Ю. В. просив передати справу для розгляду до Олександрівського районного суду Кіровоградської області. Клопотання мотивовано тим, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Національної служби здоров`я України Тарасенко М. С. направила до суду заяву, яка була зареєстрована канцелярією суду 10.02.2026 р. за вх..№8362, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності представника служби, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Судом 17.03.2026 р. за вх..№17032 отримано заяву, в якій прокурор Ящук С. О. просила розгляд клопотання про направлення справи за підсудністю проводити а її відсутності.

Представник відповідача адвокат Москаленко Ю. В. подав суду заяву, яка була зареєстрована канцелярією суду 17.03.2026 р. за вх..№17030, в якій просив розгляд клопотання про направлення справи за підсудністю проводити за відсутності відповідача та представника, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор, визначаючи суд, уповноважений розглядати даний спір, керувався ч. 3 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

При цьому, позовні вимоги мотивовано тим, що винними діями відповідача ОСОБА_1 було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2». Загальна вартість лікування ОСОБА_2 становить 67 292, 04 грн, які прокурор просить стягнути з відповідача.

Отже, у даній справі наявний спір з приводу стягнення витрат на лікування потерпілого, якому було спричинено ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватість у вчиненні якої встановлена в межах розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд зазначає, що відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, регламентується статтею 1206 ЦК України.

Зміст та суб`єктний склад зобов`язання, що регулюються ст.1206 ЦК України, дозволяють констатувати, що це зобов`язання не є договірним, однак, не є і зобов`язанням із відшкодування шкоди в розумінні статті 1177 ЦК України (відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення), оскільки понесені закладом охорони здоров`я (кредитором) витрати на лікування не є завданою боржником (особою, яка вчинила злочин) шкодою. Зазначене має принципове значення, оскільки покладений на відповідну особу обов`язок не є видом цивільно-правової відповідальності, до цих правовідносин не підлягають застосуванню загальні положення про відшкодування шкоди.

Відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, не є за своєю суттю відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, тому вимоги ч.3 ст.28 ЦПК України до цих правовідносин не застосовуються, відтак, поданий позов повинен пред`являтися за загальними правилами підсудності справ, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України.

За загальними правилами підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2191381 від 29.12.2025, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому дана справа не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України зазначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, підлягає передачі за належною територіальною підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом Білоцерківської окружної прокуратури, що діє в інтересах Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передати за підсудністю для розгляду до Олександрівського районного суду Кіровоградської області (27300, с-ще Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, вул.Вишнева, 21).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Б. І. Кошель