справа № 487/7896/25 провадження №2/489/593/26
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У жовтні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» через систему «Електронний суд» звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 04.11.2025 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 485506-КС-001 про надання кредиту від 05.01.2024 в розмірі 73427,50 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 05.01.2024 між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір № 485506-КС-001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн., який зобов`язався повернути, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Через неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 73427,00 грн., яка складається із 20000,00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 52424,75 грн. прострочених платежів по процентам, 0,00 грн. по штрафам та 1002,75 грн. комісії.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою за клопотанням позивача витребувано у АТ «Ощадбанк» докази випуску банківської картки та відкриття рахунку на ім`я відповідача та виписку по рахунку за період з 05.01.2024 по 21.06.2024.

Ухвалою суду від 05.02.2026 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 05.01.2024 ОСОБА_1 акцептувала Пропозицією (оферта) ТОВ «Бізнес Позика» про укладення Договору № 467909-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на отримання кредиту в розмірі 20000,00 грн. строком на 24 тижні (до 21.06.2024) зі сплатою фіксованої процентної ставки за кредитом в день 2,0000000 % і комісії в розмірі 3000,00 грн.

Кредитний договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-2724».

Візуальною формою послідовності дій Клієнта ОСОБА_1 (дані про яку містять: РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту) позивач підтвердив послідовність дій Товариства та клієнта в ІТС від початку входу позичальника шляхом використання мобільного телефону для ідентифікації в ІТС та входження в особистий кабінет, перевірки Товариством статусу клієнта, надання клієнтом необхідної інформації для формування Товариством належної пропозиції клієнту, відправлення клієнту на номер мобільного телефону смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-4222 для підписання паспорту споживчого кредиту, ознайомлення та підписання клієнтом одноразовим ідентифікатором паспорта споживчого кредиту, направлення клієнту оферти, які містить істотні умови договору, направлення в смс-повідомленні на номер клієнта одноразового ідентифікатора UA-4222, ознайомлення клієнта з офертою та підписання договору одноразовим ідентифікатора UA-2724 до відображення документів у особистому кабінеті, що включає розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного договору, Правила кредитування в цілодобовому онлайн доступу.

Згідно Анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/) від 06.10.2025, анкета містить відомості про позичальника ОСОБА_1 , зокрема, адресу його реєстрації та проживання, РНОКПП НОМЕР_1 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження, паспортні дані та інформацію стосовно бажаного кредиту із зазначенням номера банківської картки для перерахування коштів: НОМЕР_2 .

Виконання зобов`язань позивач підтвердив листом ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якого 05.01.2024 здійснено успішний переказ ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів в розмірі 20000,00 грн. на номер платіжної картки отримувача НОМЕР_3 , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», згідно кредитного договору № 485506-КС-001 від 05.01.2024.

Згідно відповіді АТ «ОщадБанк» від 09.02.2026 № 46/12-11/17544/2026/БТ в банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 .

Випискою по рахунку за період з 05.01.2024 по 21.06.2024 підтверджується зарахування 06.01.2024 на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 20000,00 грн. та їх подальше використання.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписка по рахунку є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції, а відтак належним і допустимим доказом.

Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 20000,00 грн.

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів, станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 73427,00 грн., яка складається із 20000,00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 52424,75 грн. прострочених платежів по процентам, 0,00 грн. по штрафам та 1002,75 грн. комісії.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в частині першій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Таким чином, укладення між сторонами договору в електронній формі відповідає наведеному вище законодавству.

10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, тобто таке право банку (фінансової установи) закріплено на законодавчому рівні та визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Дослідженими судом доказами підтверджується, що за кредитним договором ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею платіжну картку.

Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає обґрунтованою та доведеною вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 грн.

Між тим суд не в повній мірі погоджується із розміром заборгованості за процентами.

Як вбачається із кредитного договору ним встановлено нарахування процентів в розмірі 2,0000000 % в день.

Із розрахунку позивача вбачається, що нарахування процентів за вказаною ставкою здійснено по 21.06.2024.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.

Згідно частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує наведених змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%; з 22.04.2024 денна ставка не більше 1,5%; з 20.08.2024 денна ставка не більше 1%.

Таким чином, нарахування позивачем процентів з 22.04.2024 по 21.06.2024 за ставкою 2,0000000 % в день не відповідає статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» .

За розрахунком суду, розмір прострочених процентів за вказаний період, з урахуванням розрахунку позивача по 21.04.2024, складає 46324,75 грн. (28024,75 +(20000,00 х 1,5% х 61).

Вимогу про стягнення заборгованості по комісії в розмірі 1002,75 грн. суд вважає правомірною, так як комісію за надання кредиту передбачено пунктом 2.5 кредитного договору, що узгоджується із вимогами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 67327,50 грн.(20000,00 +46324,75 +1002,75). У іншій частині позовних вимог слід відмовити з наведених вище мотивів.

Так як позовні вимоги задоволено частково, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2221,10 грн. (2422,40х 91,69%).

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 485506-КС-001 від 05.01.2024 в загальному розмірі 67327,50 грн. та судовий збір в сумі 2221,10 грн., всього 69548,60 грн. (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 60 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» , , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 13.03.2026.

Суддя І.В.Коваленко