Провадження № 2/750/689/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
суддіСупруна О.П.,
20.11.2025 АТ «Сенс Банк» за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Угодою про надання споживчого кредиту від 15.10.2021 № 501371870 у розмірі 64 443 грн 75 коп., а також 2 422 грн 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 26.11.2025 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для її розгляду по суті на 16.02.2026.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися в установленому законом порядку. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про причини неявки не повідомила, відзиву не подала.
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що, за твердженнями позивача, 15.10.2021 шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501371870, ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» № (а.с. 9).
Оферта, копію якої позивач додав до матеріалів позовної заяви, містить наступні умови споживчого кредиту: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 40 000,00 грн, процентна ставка 19,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту до 18.10.2026 (розділ перший Оферти «Умови споживчого кредиту»).
Того ж дня АТ «Альфа-Банк», підписавши Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 491057340, прийняло пропозицію ОСОБА_2 (а.с. 33 зворот).
Умовами вказаного Акцепту передбачено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування в порядку та на умовах, що визначені пунктом 1 Акцепту та договором, а саме: за послугу з обслуговування кредиту встановлюється комісійна винагорода в розмірі 1,95 % від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті (40 000,00 грн) (а.с. 12).
Також, як зазначає позивач, сторони узгодили Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 13 зворот - 14).
Із наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 40 000,00 грн, строк кредитування 60 міс., процентну ставку 19,99 % річних, а також неустойку (штраф) в розмірі 100,00 грн за кожне прострочення платежу від 1 до 4 днів та 300,00 грн за кожне прострочення платежу, яке триває 5 і більше днів (а.с. 9 зворот).
На підтвердження підписання відповідачем Угоди № 501371870 про надання споживчого кредиту АТ «Сенс Банк» подало разом із позовом довідку про ідентифікацію, у якій йдеться про те, що позичальником здійснено підписання вказаної угоди ОТП-паролем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (комбінація цифр у вигляді смс-коду).
Проте, Оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501371870, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг та Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача одноразовим ідентифікатором, тобто відсутні докази про прийняття пропозиції про укладення (акцепту) договору з боку позичальника на визначених таким договором умовах.
Зарахування кредитних коштів та користування кредитними коштами підтверджується копіями меморіального ордера № 628090489 від 18.10.2021, виписки по особовим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за період з 15.10.2021 по 24.03.2025 (а.с. 17, 18-23, 24-30).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 24.03.2025, загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 501371870 від 15.10.2021 становить 64 443,75 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 39 606,79 грн, заборгованість за відсотками 11 365,79 грн та заборгованість по комісії 13 471,54 грн (а.с. 10).
12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа - Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с. 54).
Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
У даному випадку позивач довів наявність позикових правовідносин з відповідачем. Зокрема, зі змісту доданих до позовної заяви меморіального ордера та виписок по особовим рахункам ОСОБА_1 убачається, що 15.10.2021 остання отримала суму коштів у розмірі 40 000,00 грн та мала змогу користуватися цими коштами.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач отримала надані банком кошти за кредитним договором від 15.10.2021 № 501371870, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд уважає, що позивачем не підтверджено достатніми та достовірними доказами правомірності вимог до боржника в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 11 365,79 грн та заборгованості по комісії 13 471,54 грн, які були нараховані згідно з умовами Угоди про надання споживчого кредиту № 491057340, яка, за твердженням позивача, була підписана відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 указаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Отже, із аналізу вищезазначених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).
У матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем Угоди про надання споживчого кредиту № 501371870 та, як наслідок, і докази того, що відповідач погодилася взяти позику саме на тих умовах, які вважає узгодженими позивач.
Зі змісту спірної угоди вбачається, що вона містить вказівку про підписання її позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Однак, однієї лише друкованої вказівки в договорі про те, що певна особа нібито підписала його електронним підписом, недостатньо для доведення факту такого підписання.
Разом із тим, надані позивачем виписки по особовим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за період з 15.10.2021 по 24.03.2025, відкритим на ім`я ОСОБА_1 , свідчать про те, що відповідач у цей час користувалася кредитними коштами, а також частково погашала заборгованість. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, викладені в постанові від 05.06.2018).
Зважаючи на встановлені обставини, суд уважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути фактично отриману суму позики в розмірі 40 000,00 грн, а у задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв`язку з тим, що позивачем не доведено факту підписання відповідачем договору позики, у якому передбачено стягнення відсотків за користування позикою.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, 25.11.2021 відповідач сплатила 1 810,00 грн (щомісячний платіж позичальника).
Зазначена сума підлягає врахуванню в рахунок заборгованості по кредиту, а тому на користь АТ «Сенс Банк» належить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 по тілу кредиту в розмірі 38 190,00 грн: 40 000,00 грн (тіло кредиту) 1 810,00 грн).
Згідно зі статтею141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь АТ «Сенс Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 435,51 грн пропорційно до розміру задоволених вимог (59,26%).
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позов Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за Угодою про надання споживчого кредиту від 15.10.2021 № 501371870 у розмірі 38 190,00 грн (тридцять вісім тисяч сто дев`яносто гривень 00 копійок).
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 1 435,51 грн (одну тисячу чотириста тридцять п`ять гривень 51 копійку) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження юридичної особи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя