П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року

м. Рівне

Справа № 572/681/25

Провадження № 22-ц/4815/104/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Хлуд І.П.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним одностороннього правочину,

в с т а н о в и в:

04 лютого 2025 року представник Кітовський В.Л., що діє в інтересах ОСОБА_2 як споживача в розумінні закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просив визнати недійсним односторонній правочин про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання договору в частині яка стосується ОСОБА_2 як фізичної особи. На обґрунтування позову зазначав, що протягом січня 2019 - червня 2022 років ОСОБА_2 як фізична особа надавав банку заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за результатами розгляду яких банк надавав послуги з обслуговування рахунків та споживчого кредитування.

17 квітня 2024 року банком прийнято рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні відповідно до вимог частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

18 квітня 2024 року позивач отримав від АТ КБ «ПриватБанк» лист №20.1.0.0.0/7-240418/110, з якого вбачається, що за результатами здійснення оцінки ділових відносин банком виявлено критерії ризику, що не можуть бути прийнятні. Посилаючись на те, що одностороння відмова АТ КБ «ПриватБанк» від договору банківського обслуговування, укладеного з ним, є незаконною, оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику були відсутні, вважав, що розірвання договору у такий спосіб порушує його права, а правочин з розірвання цього договору, відповідно до вимог статей 203, 215 ЦК України, є недійсним.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання договору, оформленого рішенням від 17.04.2024 року в частині, яка стосується ОСОБА_2 як фізичної особи.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» вважає вищезазначене рішення незаконним та необґрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з огляду на наступне.

Банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу, як визначено п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Посилаючись на ч.ч. 1, 3 ст. 651, п. 4 ст. 1075 ЦК України у взаємозв`язку з нормами спеціального Закону та підзаконного акту про фінансовий моніторинг, вбачається, що банки наділені прямим обов`язком встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів у разі зокрема неможливості виконувати визначені Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів.

Представник відповідача покликаючись на прямий обов`язок встановлений законодавством про фінансовий моніторинг, відповідно до якого банки як суб`єктів фінансового моніторингу зобов`язані самостійно визначати ризики подальшого обслуговування клієнтів та уникати виявлених ризиків через застосування процедури де-рискінгу.

Напрямком «Фінансовий моніторинг» відповідно до внутрішнього порядку здійснення поглибленої перевірки клієнтів проведено заходи ПЗНП та аналіз фінансових операцій клієнтів (їх сукупності) щодо наявності/відсутності індикаторів підозрілості фінансових операцій щодо клієнта (клієнтів) ТОВ "ПОДС" та Скриннікова О.В. ІПН НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» (далі - банк), за результатами якого виявлено обґрунтовані підозри про здійснення клієнтом (групою, у складі групи) операцій ВК/ФТ, інших злочинів, що є підставою для встановлення клієнту неприйнятно високого ризику ділових відносин (далі - НВР).

Підставою для встановлення НВР була наявність: 1) критерію, визначеного ч. 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ - неможливість банку виконувати визначені Законом про ПВК/ФТ обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з клієнтом або фінансовою операцією; 2) критерію, визначеного пунктом 61 розділу IV Положення - клієнт (особа), щодо якого у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним (ними) операцій ВК/ФТ, інших злочинів; 3) наявність критерію, самостійно визначеного банком у Програмі управління ризиками ВК/ФТ - клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів.

Так, ТОВ "ПОДС", дата заснування - 27.12.2023 (3 місяці), основний вид діяльності - 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами, Місцезнаходження Україна, 34504, Рівненська обл., Сарненський р-н, місто Сарни, вул. Варшавська, будинок 6 Г, статутний капітал - 10 000,00 грн., засновник ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

З огляду на вищезазначене, за наслідками проведеної перевірки Відповідач дійшов висновку, що є підстави вважати про транзитну діяльність з використанням рахунків Банку використання продуктів банку (операції купівлі валюти/транскордонні перекази) з метою легалізації коштів невстановленого походження; операції господарської діяльності в т.ч у сфері ЗЕД - результат внесення коштів невстановленого, що мають ознаки схемності та не мають явного економічного змісту/логічних пояснень, діяльність клієнта може бути фіктивною та створена з метою зменшення податкового навантаження на реальний сектор економіки.

Також зазначені операції мають наступні індикатори згідно Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу:

- фінансова операція / сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операції), а надані пояснення не є аргументованими.

- нетипова активність за рахунками клієнта.

Отже, зважаючи на наведені приписи Порядку, враховуючи, що службова записка АТ КБ «ПриватБанк» від 17.04.2024 складена напрямком фінансового моніторингу та оформлена в шаблоні № 100202, містить висновок відносно ТОВ "ПОДС" та ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 в якому зазначені підстави для прийняття такого рішення та рішення про встановлення відповідним клієнтам НВР, відмову від підтримання ділових відносин на підставі ст. 15 Закону про ПВК/ФТ, отримала резолюцію адресата-відповідальної працівника Банку члена правління АТ КБ «ПриватБанк» (з питань комплаєнсу) ОСОБА_3 , то відповідні рішення є прийнятими цим документом.

Вказує, що висновок складено в тому числі з урахуванням Типологічного дослідження «Відмивання доходів від податкових злочинів», затвердженого Наказом Державної служби фінансового моніторингу України 21.12.2020 №122 (п. № 5.4).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , має рахунки в банку і як - фізична особа-підприємець і як фізична особа, то відмова в обслуговуванні клієнта стосується всіх його рахунків.

Відповідач звертає увагу, що висновок напрямку «Фінансовий моніторинг» АТ КБ «ПриватБанк» доданий з урахуванням обмежень розкриття банківської таємниці.

26.06.2024 р. ОСОБА_2 підписана Заява про закриття рахунків і залишки коштів були перераховані на зазначені в заяві реквізити. Таким чином, вбачається, що спірний правочин відповідає ст.ст. 203, 215 ЦК України та вчинений АТ КБ «ПриватБанк» в дотримання вимог законодавства про фінансовий моніторинг. Позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив доводи викладені апелянтом, зазначено, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , як фізичною особою, шляхом подання останнім письмових заяв про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг було укладено договори про відкриття банківського рахунку та надання послуг споживчого кредитування, зокрема від 21 січня 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 10 лютого 2020 року, 13 липня 2020 року, 01 червня 2022 року.

Листом від 18.04.2024 року №20.1.0.0.0/7-240418/110 відповідач - АТ КБ «ПриватБанк» повідомив позивача ОСОБА_2 про відмову від підтримання ділових відносин і відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Вказаним повідомленням відповідач проінформував позивача про прийняття щодо нього 17.04.2024 року відповідного рішення з мотивів встановлення неприйнятно високого рівня ризику / ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей / неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників / подання недостовірної інформації / подання інформації з метою введення в оману банку.

Внаслідок прийнятого рішення про відмову від підтримання ділових відносин та обслуговування відповідач повідомив позивача про дострокове, за ініціативою банку, розірвання укладених договорів банківського обслуговування/депозитних (вкладних) договорів без перерахунку процентів на вклад (депозит) та договорів, укладених з метою отримання інших банківських послуг (продуктів), що не передбачають відкриття поточних рахунків (крім кредитних договорів), та закриття поточних/депозитних та інших рахунків після здійснення завершальних операцій за цими рахунками.

Дослідженим висновком напрямку «Фінансовий моніторинг» відповідача від 17 квітня 2024 року про розірвання ділових відносин, (клієнт ТОВ "ПОДС" та ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 ), клієнту встановлений неприйнятно високий ризик ділових відносин (НВР). Підставою для встановлення НВР є наявність критерію, визначеного частиною шостою статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»: неможливість банку виконувати визначені Законом про ПВК/ФТ обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з клієнтом або фінансовою операцією; наявність критерію, визначеного пунктом 61 розділу IV Положення № 65: клієнт (особа), щодо якого у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним (ними) операцій ВК/ФТ, інших злочинів.

Обґрунтуванням щодо підозр, відповідно до яких вказана діяльність клієнтів сприяє ВК/ФТ або вчиненню інших злочинів, зазначений розумний облік ТОВ "ПОДС" . Підставою для фіксування підозр є розраховані алерти по правилу "Import. Контроль операцій ЗЕД" проєкту "Розумний облік". Клієнти згуртовані відповідно до однотипних ознак ризиковості та підозри щодо фіктивного підприємництва у сфері експортних операцій.

ТОВ "ПОДС", дата заснування - 27.12.2023 ( 3 місяці); основний вид діяльності - 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами; місцезнаходження Україна, 34504, Рівненська обл., Сарненський р-н, місто Сарни, вул. Варшавська, будинок 6Г; статутний капітал 10 000,00 грн.; засновник ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Обороти по рахунку НОМЕР_2 з 01-01-2023 склали 4 млн. грн. Надходження первинної фінансової допомоги в сумі 4 млн. грн., внесок до статутного капіталу від засновника в сумі 10 тис. грн. Перерахування коштiв на здiйснення валютно-обмiнних операцiй в сумі 3,785 млн. грн., виплату авансу, за послуги перекладу, податки.

Враховуючи неочевидну економічну доцільність здійснених операцій по рахунку 2600* клієнта, надіслано запит клієнту ТОВ "ПОДС" doc.privatbank.ua E.17.U.0.0/4-6870052 від 14.03.2024. В якості відповіді клієнтом було надано договір оренди приміщення, опис діяльності, та договори поворотної фінансової допомоги.

Ознаки ризиковості: транзитна діяльність з використанням рахунків банку, використання продуктів банку (операції купівлі валюти/транскордонні перекази) з метою легалізації коштів невстановленого походження; операції господарської діяльності в т.ч. у сфері ЗЕД - результат внесення коштів невстановленого походження.

Критеріїв відповідно до Постанови Правління НБУ № 26 від 16.03.2023 «Про розкриття інформації щодо зв`язків клієнтів із державою, що здійснює збройну агресію проти України» не встановлено.

Фінансові операції та/або дії клієнта вважаються підозрілими за ознакою, визначеною ст. 12 Закону про ПВК/ФТ та Додатку 19 «Посилені заходи належної перевірки клієнт» Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 №65: фінансові операції клієнта є складними, незвично великими для його діяльності або не відповідають фінансовому стану.

Згідно Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до Положення №65: фінансова операція /сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/ характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операції), а надані пояснення не є аргументованими. Нетипова активність за рахунками клієнта.

З врахуванням вищевикладеного, діяльність клієнта визнана підозрілою. В зв`язку з наявністю підстав вважати що обслуговування вказаної вище особи/осіб, характер або наслідки їх фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, запропоновано щодо ТОВ "ПОДС" ЄДРПО 45391266 та ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1 погодити рішення про встановлення НВР та відмовитись від підтримання ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків. Відмову від підтримання ділових відносин здійснити згідно вимог статті 15 Закону про ПВК/ФТ та відповідно до Положення про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/ проведення фінансової операції.

До висновку додано засновника підприємства та КБВ- ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 який несе адміністративну та кримінальну відповідальність, зокрема щодо дій направлених на фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дослідженим висновком Напрямку «Фінансовий моніторинг» відповідача від 17 квітня 2024 року про розірвання ділових відносин, перелічено підстави для відмови від підтримання ділових відносин через проведення фінансових операцій ТОВ «ПОДС» . Відповідач не надав достатніх доказів, щоб переконати суд про неможливість виконання визначених Законом №361-ІХ обов`язків або мінімізації виявлених ризиків, пов`язаних з фізичною особою ОСОБА_2 або вчиненою ним фінансовою операцією. Також відповідач не довів, що вивчав діяльність ОСОБА_2 як фізичної особи, і що за результатами вивчення були встановлені обставини підозрілості та фіктивності його діяльності. До позивача ОСОБА_2 з пропозицією надати пояснення з будь-яких питань, які цікавили банк, відповідач не звертався.

Суд першої інстанції прийшов до переконання, що за вказаних обставин односторонній правочин відповідача про розірвання ділових відносин в частині, яка стосується ОСОБА_2 як фізичної особи, оформлений рішенням від 17.04.2024 року, слід визнати недійсним, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст. 16 ЦК України та розцінюється судом як ефективний.

Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Спір у справі стосується питання правомірності розірвання відповідачем договору банківського обслуговування в односторонньому порядку.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі Закон України про ПВК/ФТ) (тут і далі в ред., чинній на час виникнення спірних правовідносин) банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

У частині четвертій статті 1075 ЦК України визначено, що банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

Відповідно до п.п. 39, 41 ч. 1ст. 1 Закону України про ПВК/ФТ, неприйнятно високий ризик - максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу - дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників.

Відповідно до ч.1 - 2, 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України про ПВК/ФТ, на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.

Положенням ч. 1 ст. 15 Закону України про ПВК/ФТ передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Відповідно до п. 1, 2 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65, Банк зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових та наявних клієнтів у випадках, передбачених у статті 11 Закону про ПВК/ФТ. Заходи щодо ідентифікації та верифікації клієнта (представника клієнта) здійснюються банком у порядку, визначеному в додатку 2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (далі - Положення).

Пунктами 11, 12 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, передбачено, що Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП у разі присвоєння високого рівня ризику.

Згідно з п. 1 Додатку 12 до Положення, банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону України про ПВК/ФТ.

Відповідно до п. 61 Положення, Банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених ч. 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ФТ, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним операцій ВК/ФТ, інших злочинів.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачем було припинено договірні відносини в односторонньому порядку за відсутності будь-яких правових підстав, чим не вірно застосовано норми матеріального права.

Враховуючи положення статті 15 Закону України про ПВК/ФТ, норми якого є спеціальними в регулюванні спірних правовідносин, банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів, у разі настання визначених ними обставин.

Суду першої інстанції, відповідачем було надано службову записку Напрямку «Фінансовий моніторинг» АТ КБ «ПриватБанк»№ E.17.U.0.0/4-7016343 від 17 квітня 2024 року, зокрема щодо клієнта ОСОБА_2 , з якої вбачається, що за результатами перевірки банк дійшов висновку, що фінансові операції позивача є підозрілими за ознакою визначеною ст. 12 Закону України про ПВК/ФТ та Додатку 19 «Посилені заходи належної перевірки клієнта» Положення про здійснення банками фінансового моніторингу./, затвердженого постновою Правління НБУ від 19.05.2020 №65, а саме фінансові операції клієнта є складними, незвично великими для його діяльності або не відповідають фінансовому стану.

Фінансові операції мають індикатори згідно Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до положення №65: - фінансова операція / сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операції), а надані пояснення не є аргументованими.

- нетипова активність за рахунками клієнта.

Згідно повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин / відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин / розірвання договору і закриття рахунку від 18.04.2024 р., позивачу було запропоновано звернутися до відділення АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про перерахування залишків коштів.

26.06.2024 за заявою позивача про закриття рахунків і залишків коштів були перераховані на зазначені в заяві реквізити.

Колегія суддів, приходить до переконання, що спірний правочин відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України та вчинений АТ КБ «ПриватБанк» з дотриманням вимог законодавства про фінансовий моніторинг.

У зв`язку з наявністю підстав вважати обслуговування зазначеного клієнта, характер або наслідки його фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну загрозу використання банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масовогознищення, за клієнтом банком прийнято рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та відмову від підтримки ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків.

Відмову від підтримання ділових відносин здійснено відповідно до вимог ст. 15 Закону України про ПВК/ФТ. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» припинив в односторонньому порядку договірні відносини з позивачем, здійснюючи свої функції фінансового моніторингу, покладені на нього законодавством України.

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» про те, що діяльність клієнта визнана підозрілою, і що засновник підприємства ОСОБА_2 несе адміністративну та кримінальну відповідальність щодо дій, направлених на фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності та здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона, обґрунтовують підстави для розірвання договору банківського рахунка із ОСОБА_2 як з фізичною особою, оскільки посилання банку ґрунтуються на проведеному фінансовому моніторингу з зазначенням конкретних обставин, які свідчать про ризиковість діяльності позивача як фізичної особи та доведено, що операції за рахунками фізичної особи та фізичної особи-підприємця є взаємопов`язаними та становлять ризик відповідно до законодавства у сфері фінансового моніторингу.

Так, ТОВ "ПОДС", дата заснування - 27.12.2023 (3 місяці), основний вид діяльності - 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами, Місцезнаходження Україна, 34504, Рівненська обл., Сарненський р-н, місто Сарни, вул. Варшавська, будинок 6 Г, статутний капітал 10 000,00 грн., засновник ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

В якості відповіді клієнтом було надано: договір оренди приміщення, опис діяльності, договори поворотної фінансової допомоги.

З огляду на вищезазначене, за наслідками проведеної перевірки Відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що є підстави вважати про транзитну діяльність з використанням рахунків Банку використання продуктів банку (операції купівлі валюти/транскордонні перекази) з метою легалізації коштів невстановленого походження; операції господарської діяльності в т.ч у сфері ЗЕД - результат внесення коштів невстановленого, що мають ознаки схемності та не мають явного економічного змісту/логічних пояснень, діяльність клієнта може бути фіктивною та створена з метою зменшення податкового навантаження на реальний сектор економіки.

Критеріїв відповідно до Постанови Правління НБУ № 26 від 16.03.2023 «Про розкриття інформації щодо зв`язків клієнтів із державою, що здійснює збройну агресію проти України» не встановлено.

Висновок Напрямку «Фінансовий моніторинг» від 17 квітня 2024 року відносно ТОВ «ПОДС» () та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) про розірвання ділових відносин наданий з урахуванням обмежень розкриття банківської таємниці.

Оскільки банком внаслідок проведення внутрішньої перевірки було встановлено неприйнятно високий ризик, відповідач мав право в односторонньому порядку відмовитися від подальших ділових відносин з позивачем як клієнтом банку.

Оцінка ризиків клієнта та прийняття рішення щодо встановлення або підтримання ділових відносин належить до дискреційних повноважень банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова банку у підтриманні ділових відносин з клієнтом не є заходом відповідальності чи санкцією щодо особи, а є превентивним заходом, спрямованим на мінімізацію ризиків використання фінансової системи з протиправною метою.

Колегія суддів, приходить до переконання, що банк правомірно встановив позивачу неприйнятно високий ризик та, як наслідок, скористався наданим йому правом у ст. 15 Закону № 361-ІХ щодо відмови від ділових стосунків з позивачем для уникнення ризиків використання Банку з метою легалізації (відмивання) доходів, при цьому повідомивши про своє рішення належним чином; односторонній правочин Банку про відмову від ділових відносин з позивачем відповідає приписам вимогам Положення № 65 та внутрішнім документам Банку, тому підстави для визнання його недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України відсутні.

В силу частини першої та другоїстатті 376 ЦПК Українипідставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилився у застосуванні норм матеріального права та на підставі невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2025 рокускасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним одностороннього правочину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 березня 2026 року.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.