У Х В А Л А

16березня 2026року м. Київ

Справа №359/1681/25

Провадження: № 22-ц/824/8915/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддівВерланова С. М. Нежури В. А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Муранової-Лесів І. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київськоїобластівід20 січня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 додатковівитрати на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 46255 грн 43 коп, а такожчастинувитрат на правничудопомогу в сумі 3155 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовийзбір на користьдержави у розмірі 1211 грн. 20 коп.

У задоволеннііншоїчастинипозовнихвимогвідмовлено.

Рішення в частиністягненняаліментіву межахсуми платежу за один місяцьпідданонегайномувиконанню.

Не погодившисьіз таким судовимрішенням, ОСОБА_1 подав 05 березня 2026 року апеляційнускаргубезпосередньо до Київськогоапеляційного суду, одночасно порушивши питання про поновлення строку на апеляційнеоскарження, посилаючись на те, щокопіюповного тексту рішенняотримав05 лютого 2026 року. Післяцього, підготувавшиапеляційнускаргу, вінвідправивїїдо судупершоїінстанції. ОднакухвалоюКиївськогоапеляційного суду від 10 лютого 2026 року апеляційнускаргу на рішенняБориспільськогоміськрайонного суду Київськоїобластібуло повернуто. З метою усуненнянедоліківзвернувся до Центру правовоїдопомоги, де буланаданаконсультація та допомога в підготовцідокументів. 05 березня 2026 року повторно подав апеляційнускаргу до Київськогоапеляційного суду.

06 березня 2026 року цивільну справу витребувано із суду першої інстанції.

10 березня 2026 року цивільна справа №359/1681/25надійшла до Київського апеляційного суду.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд ураховує наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК Україниапеляційнаскарга на рішення суду подаєтьсяпротягомтридцятиднів, а на ухвалу суду протягомп`ятнадцятиднів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданнібулооголошенолишевступну та резолютивнучастини судового рішенняабо у разірозглядусправи (вирішенняпитання) без повідомлення (виклику) учасниківсправи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухваленнярішення є дата йогопроголошення (незалежновідтого, яке рішенняпроголошено-повнечискорочене). Датою ухваленнярішення, ухваленого за відсутностіучасниківсправи, є дата складенняповного судового рішення.

Як убачається із матеріалів справи, 04 лютого 2026 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2026 року через суд першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2026 року повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду першої інстанції, а не як того вимагають норми законодавства до Київського апеляційного суду

Згідно супровідного листа копію ухвали про повернення апеляційної скарги від 10 лютого 2026 року та оригінал апеляційної скарги з додатками було направлено скаржнику 16 лютого 2026 року.

05 березня 2026 року ОСОБА_1 повторноподав апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2026 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, щокопіюповного тексту рішеннявінотримав 5 лютого 2026 року. Післяцього, підготувавшиапеляційнускаргу, вінвідправивїїдо судупершоїінстанції. ОднакухвалоюКиївськогоапеляційного суду від 10 лютого 2026 року апеляційнускаргу на рішенняБориспільськогоміськрайонного суду Київськоїобластібуло повернуто. З метою усуненнянедоліківзвернувся до Центру правовоїдопомоги, де йомубуланаданаконсультація та допомога в підготовцідокументів. 05 березня 2026 року повторно подав апеляційнускаргу до Київськогоапеляційного суду.

ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції 04 лютого 2026 року, тобто, в межах строку на апеляційне оскарження, згідно ст. 354 ЦПК України.

Повторно з апеляційною скаргою скаржник звернувся до Київського апеляційного суду 05 березня 2026 року, тобто, в межах розумного строку після отримання ним ухвали апеляційного суду від 10 лютого 2026 року про повернення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людининаголошує на тому, що право на доступ до судумає бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасницяКонвенціївправівстановлювати правила судовоїпроцедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістяких - не допуститисудовийпроцес у безладнийрух.

Разом ізтим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лишефактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля ПрадельпротиФранції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «БеллетпротиФранції» Європейський суд з прав людинизазначив, щостаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободміститьгарантії справедливого судочинства, одним з аспектівяких є доступ до суду. Рівень доступу, наданийнаціональнимзаконодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ бувефективним, особа повинна матичіткупрактичнуможливістьоскаржитидії, якістановлятьвтручання у її права.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод коженмає право на справедливий і публічнийрозглядйогосправиупродовжрозумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якийвирішитьспірщодойого прав та обов`язківцивільного характеру.

Ці засади є конституційнимигарантіями права на судовийзахист.

Згіднозістаттею 129 КонституціїУкраїниоднією з основних засад судочинства є забезпеченняапеляційногооскарженнярішення суду, а відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтакеконституційне право повинно бути забезпеченесудовими процедурами, якіповинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішеннівід 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, щореалізацією права особи на судовийзахист є можливістьоскарженнясудовихрішеньу судахапеляційної та касаційноїінстанцій. Перегляд судовихрішень в апеляційному та касаційному порядку гарантуєвідновленняпорушених прав і охоронюваних законом інтересівлюдини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальноїчастини).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому вважаєза можливе його поновити.

За своїм змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Керуючись, ст.ст. 359-361, 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарженнярішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2026 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Муранової-Лесів І. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та додатних до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до02 квітня 2026 року.

В процесі розгляду справ Київським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного судочинства, затверджені рішення зборів суддів № 14 від 31 травня 2024 року, з текстом яких можна ознайомитись за посиланням: https://www.kas.gov.ua/wp-content/uploads/2019/02/Organisation-rules-for-effective-justice.pdf.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді: С. М. Верланов

В. А. Нежура