Справа № 349/148/25
Провадження № 22-ц/4808/139/26
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Баркова В.М.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, адвоката Москвічова А.С. та представника позивача адвоката Муравської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Москвічова Андрія Сергійовича на заочне рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року, ухвалене суддею Гаврилюк О.О. в м. Рогатин, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року в розмірі 32221,42 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 грудня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/0617/82/0130857, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11112,35 грн, строком кредитування до 19 грудня 2022 року.

20 вересня 2019 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року.

Відповідно до договору відступлення права вимоги №28-12/2022 від 28 грудня 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за договором №№014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

Зазначав, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до розрахунку заборгованості на день формування позовної заяви становить 32 221,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10460,30 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 20376,60 грн та заборгованість за пенею та/або штрафами - 1384,52 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за договором, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Заочним рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року в розмірі 32221,42 грн, з яких сума боргу за основним зобов`язанням - 10 460,30 грн, за нарахованими відсотками - 20 376,60 грн, за пенею 1384,52 грн., а також стягнуто судові витрати в розмірі 5 422,40 гривень, зокрема, 2422,40 гривень судового збору та 3000 гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2025 року заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Москвічова Андрія Сергійовича про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Москвічов Андрій Сергійович подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, зазначає, що розрахунок процентів зроблено всупереч чинному законодавству, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» No 3498-IX, від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначення реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача. Вказаним Законом обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (пункт 5 частини 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Також вважає, що позивачем до суду першої інстанції не надано належних та допустимих доказів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства, так як останнє є неналежним позивачем.

Вказує, що згідно із законодавчими змінами неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Отже нарахування позивачем неустойки в сумі 1384,52 грн. є грубим порушення чинного законодавства.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Позиція інших учасників справи

Позивач ТОВ «Коллект Центр з доводами апеляційної скарги не погодився, подав відзив, у якому, зокрема, зазначає, що відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. До матеріалів справи та апеляційної скарги не додані докази належного та повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 . Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Рішенням суду детально проаналізовано розрахунок заборгованості та перевірені розрахунки позивача, в тому числі заявлених (нарахованих) процентів. Застосування апелянтом при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним. Як вбачається з розрахунків заборгованості, які були долучені до позовної заяви, первісним кредитором та його правонаступниками правомірно нараховувалися проценти за користування позикою за процентною ставкою, визначеною умовами договору, дата кінця нарахування процентів 18.12.2022 р.(включно), що спростовує позицію апелянта в цій частині. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Заборгованість за пенею у розмірі 1384,52 грн. нарахована на 17.02.2020 року. В подальшому нарахування пені не проводилось. Посилання представника апелянта щодо ненадання доказів отримання права вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, який позивач планує понести під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, складає 10 000,00 грн. Всі відповідні докази будуть подані у визначений законом строк.

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Москвічов А.С. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Коллект Центр» адвокат Муравська О.М. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/0617/82/0130857, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11112,35 грн, строком кредитування до 19 грудня 2022 року.

Сума кредиту становить 11 112,35 грн (п. 1.1.1 договору).

Строк кредитування - 48 місяців з дати надання кредиту, дата повного погашення кредиту - 19 грудня 2022 року (п. 1.1.4, 1.1.5 договору).

Процентна ставка фіксована - на період з 19 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року розмір процентної ставки за кредитом становить 0,01% річних, з 19 січня 2019 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 59,9% річних без укладення додаткової угоди.

Пунктом 10.3 Договору передбачено сплату пені в розмірі 1% від суми прострочення платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до графіка погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів загальна сума погашення заборгованості за кредитом 28 439,10 грн.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 19 грудня 2018 року їй видано кредит у сумі 11112,35 грн.

За розрахунком заборгованості за кредитом №014/0617/82/0130857 позичальника ОСОБА_1 на 17 лютого 2020 року, сформованого АТ "Райффайзен Банк", сума боргу становила 14 911,57 грн. з яких: 10460,30 - залишок боргу за кредитом, 2 592,26 - залишок боргу за відсотками, 1859,01 - борг за пенею.

20 вересня 2019 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТОВ "Вердикт капітал" укладено договір відступлення права вимоги за №114/2-19-F, відповідно до якого ТОВ "Вердикт капітал" набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором №014/0617/82/0130857, боржником за яким є ОСОБА_1 . На дату відступлення права вимоги загальна сума боргу становила 13052,56 з яких 10460,30 - сума боргу за основною сумою боргу, 2592,26 - сума боргу за відсотками, 1384,52 - сума пені, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 17 вересня 2019 року.

28 грудня 2022 року між ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-12/2022, за яким позивач набув право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором №014/0617/82/0130857, боржником за яким є ОСОБА_1 .

За розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Вердикт капітал" на 28 грудня 2022 року заборгованість становить 32221,42 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу 10460, 30 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2592,26 грн., нараховані відсотки за період з 17 лютого 2020 року по 18 грудня 2022 року -17 784,34 грн, 1384, 52 грн. - заборгованість за пенею.

Згідно витягу з додатку №1 до додаткової угоди №2 від 20 грудня 2024 року до договору №28-12/2022 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 28 грудня 2022 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 32 221,42 грн, з яких сума боргу за основним зобов`язанням - 10 460,30 грн., за нарахованими відсотками - 20 376,60 грн., за пенею 1384,52 грн.

Отже відповідно до вищевказаних договорів відступлення прав вимоги до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №014/0617/82/0130857, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Застосовані норми права, мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст.10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із розміром нарахованих за кредитним договором процентів у сумі 20376,60 грн.

Так, кредитним договором передбачено, що з 19.12.2018 року до 18.01.2019 року процентна ставка складає 0,01% річних, з 19.01.2019 року 59,9% річних.

Сума наданого кредиту 11112,35 грн. Останній платіж за кредитним договором відповідачем здійснено 09.10.2019 року, після чого тіло кредиту залишалося незмінним 10460,30 грн., а строк кредитного договору, протягом якого мали нараховуватись проценти складав 1146 днів.

З огляду на викладене, сума заборгованості за процентами, нарахованими за кредитним договором має складати 19672,64 грн (10460,30х59,9%/100%х1146/365=19672,64).

Відповідно загальна заборгованість за кредитним договором буде становити 31 517,46 грн, з яких сума боргу за основним зобов`язанням - 10 460,30 грн, за нарахованими процентами 19 672,64грн, за пенею 1384,52 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Зазначеного суд першої інстанції не врахував, тому рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру процентів по кредиту та відповідно загальної суми заборгованості по кредиту.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на те, що розрахунок процентів зроблено всупереч чинному законодавству, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX, від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначення реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача. Вказаним Законом обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (пункт 5 частини 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Такі доводи є безпідставними, оскільки кредитний договір у цій справі укладено 19.12.2018 р., до внесення в законодавство вказаних змін, тобто ці положення Закону України «Про споживче кредитування» не поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що згідно із законодавчими змінами неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем, а тому нарахування неустойки за кредитним договором в сумі 1384,52 грн є грубим порушення чинного законодавства, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки на підставі матеріалів справи встановлено, що пеню у розмірі 1384,52 грн нараховано на 17.02.2020 року, тобто до внесення у законодавство вищевказаних змін.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем до суду першої інстанції не надано належних та допустимих доказів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства, так як останнє є неналежним позивачем. Так, судом першої інстанції правильно встановлено доведеність факту переходу до позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором №014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року, а відповідачкою не сплачений борг ні первісному кредитору, ані його правонаступнику.

Щодо судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги частково (відсоток задоволення складає 98%), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2373,95 грн (2422,40х98%).

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні також в частині розміру стягнутого судового збору.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції

Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, проте у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

На підставі викладеного, Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Задовольнити частково апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Москвічова Андрія Сергійовича.

Змінити рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року в частині визначення розміру процентів по кредиту, загальної суми заборгованості по кредиту та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №014/0617/82/0130857 від 19 грудня 2018 року в розмірі 31 517,46 грн, з яких сума боргу за основним зобов`язанням - 10 460,30 грн, за нарахованими процентами 19 672,64грн, за пенею 1384,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2373,95 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.М. Барков

Повний текст постанови складено 13 лютого 2026 року.