ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Суми

Справа №579/2691/24

Номер провадження 22-ц/816/126/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Петен Я. Л.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 лютого 2025 року, у складі судді Моргуна О.В. ухвалене у місті Кролевець Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило суд стягнути з останнього суму заборгованості в розмірі 17100 грн. 00 коп., з яких 10000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 1950 грн. сума заборгованості за процентною денною процентною ставкою, 5150 грн. заборгованість за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою з тих підстав, що відповідач добровільно не виконав зобов`язання за договором позики. Крім того просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 грн.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 12 лютого 2025 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 11950 грн., з яких 10000 сума заборгованості за тілом кредиту, 1950 грн сума заборгованості за денної процентною ставкою, судовий збір в сумі 3028 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», подав апеляційну скаргу, у якій просить апеляційний суд скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою у розмірі 5 150,00 грн., та прийняти у цій частині нове судове рішення, яким стягнути з відповідача цю заборгованість у розмірі 5150,00 грн. У решті судове рішення позивач просить залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, не встановивши всіх обставин справи, дійшов до невірного висновку щодо терміну нарахування відсотків за користування кредитом.

Апелянт, зокрема, посилається на неврахуванням судом першої інстанції пункту 18 Договору Позики (далі з текстом Договір позики), а також пунктів 6.3, 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція) (далі за текстом Правила), які надають право позивачу нараховувати відповідачу відсотки за користування позикою з дня видачі позики до дня її фактичного повернення, але не більше 90 календарних днів, за ставками, погодженими сторонами у договорі.

З огляду на зазначене вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування в сумі 5150,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню і доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частини перша статті 367 ЦПК України).

Позивач ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» оскаржує рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення суми процентів, нарахованих за процентною ставкою за понадстрокове користування Позикою.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відтак, апеляційний суд переглядає рішення у відповідних межах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2026 року: 3328 * 30 = 99840 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2024 року між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2299826, згідно умов якого сума позики 10000,00 грн. строк позики 28 днів. Дата повернення позики 07.05.2024 р. Денна процентна ставка 0,75 %. Орієнтовна загальна вартість позики 12100 грн. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивачем також було підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту.

06.05.2024 року між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду N? 201 до Договору позики № 2299826 від 09.04.2024 року, згідно якої сторони домовились продовжити Строк Позики на - день та викладено п.п.2.2.п.2 Договору в новій редакції: Строк позики / Строк Договору 29 днів. Дата повернення позики 08.05.2024 року. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1188,97 %, орієнтовна загальна вартість позики 12250 грн. Для продовження строку позики, Позичальник сплачує Позикодавцю платіж в сумі 150,00 грн., який сплачується Позичальником в рахунок погашення частини заборгованості за Договором. Додаткова угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.09.2024 року становить в розмірі 17100 грн. 00 коп., з яких 10000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 1950 грн. сума заборгованості за процентною ставкою, 5150 грн. сума заборгованості за денною процентною ставкою за понадстрокове користування.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, нарахованих за понадстрокове користування позикою, суд першої інстанції виходив із того, що узгоджений сторонами строк кредитування становить 29 днів, а докази пролонгації строку дії договору позики суд вважав відсутніми.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії договору позики, з врахуванням додаткової угоди № 201 до Договору позики № 2299826 від 09.04.2024 року, тобто за період з 09.04.2024 року по 08.05.2024 року.

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції в цій частині з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наведене дозволяє зробити висновок, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть у договорі самі визначити наслідки неповернення відповідачем позики у строки, визначені договором позики.

Як вбачається із Договору позики від 09.04.2024 в редакції додаткової угоди до нього від 06.05.2024 сума позики за спірним договором становить 10000,00 грн. (пункт 2.1.). Строк позики - 29 днів. Дата надання позики 09.04.2024, а дата повернення позики - 09.05.2024р. Денна процентна ставка 0,75 %. Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою 2,70 %.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що, отримавши суму позики, відповідач ОСОБА_1 так і не повернув її позивачу з відсотками, як було передбачено договором.

Відповідно до пункту 18 договору позики, якщо сума позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк Позикодавець має право, у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума позики, зазначена в п. 2 Договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Крім цього, відповідно до пункту 28 Договору позики, Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно із пунктом 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги дають підстави вважати, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за процентами, нарахованими за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою, є помилковими, у зв`язку із їх невідповідністю обставинам справи.

Проте, обраховуючи розмір заборгованості по відсоткам за понадстрокове користування коштами, позивач обрахував останні за період з 08 травня 2024 року по 28 травня 2024 року із розміру денної процентної ставки 2,70 %, але такий розмір процентної ставки суперечить вимогам ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Тому розмір заборгованості за відсотками у зазначений період має складати 2000 грн (10 000 х 1 % х 20 днів).

Відповідно до приписів частини першої статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за процентами, нарахованими за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким цю позовну вимогу задовольнити частково, також підлягає зміні і рішення в частині розподілу судових витрат.

Звертаючись з позовом, позивач просив також стягнути витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7100 грн, на підтвердження чого надав договір про правничу допомогу, акт виконаних робіт, платіжну інструкцію про перерахування коштів (а.с. 40-48). Дані витрати разом із судовим збором на підставі ст. 137, 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Проте, враховуючи обсяг наданої правничої допомоги, складність справи, розумність витрат та їх необхідність в даній справі, колегія суддів вважає, що такий розмір має складати 3000 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню на 81,57 %, тому правнича допомога підлягає відшкодуванню пропорційно задоволених вимог у розмірі 2460 грн (3000 х 81,57 %), відповідно і судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає відшкодуванню в розмірі 2469 грн (3028 х 81,57 %).

В суді апеляційної інстанції апеляційна скарга задоволена на 38,83 %, тому судовий збір за апеляційний розгляд підлягає відшкодуванню в розмірі 1763,70 грн (4542 х 38,83 %).

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, ціна позову не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 258, 259, 263, 358, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 лютого 2025 року в частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами, нарахованими за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою скасувати, а в частині розподілу судових витрат змінити.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за процентами, нарахованими за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою в сумі 2000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1763 грн 70 коп., в суді першої інстанції в сумі 2469 грн 00 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2460 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

Я. Л. Петен