Провадження №2-зз/521/16/26
У Х В А Л А

09 лютого 2026 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі представника позивача адвоката Гареєва Є.Ш.

представника відповідача адвоката Шаврова І.І. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Шаврова Ігора Ігоровича, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулась представник ОСОБА_2 адвокатка Пуленко Анна Геннадіївна з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Груєвої Олександри Валеріївни, приватного нотаріуса Буракової Олександри Ігорівни про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову представник позивача посилалась на те, що квартира позивача, яка йому належить на праві власності, була перереєстрована на іншу сторонню особу, у подальшому, може бути відчужена ще багато кількість разів, а невжиття заходів забезпечення позову, може порушити майнові права та законні інтереси позивача і істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року заяву було задоволено частково: вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

30 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Шавровим І. І., було подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, мотивовану тим, що матеріалами справи не підтверджуються доводи позивача щодо незаконності реєстраційних дій або наявності підстав для скасування державної реєстрації прав відповідача на спірну квартиру, відсутні докази ризику відчуження відповідачем спірної квартири, вжиття заходів забезпечення позову є непропорційним втручанням в право відповідача мирно володіти майном.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Шавров І. І. заяву підтримав, просив її задовольнити з мотивів, викладених в заяві.

Представник позивача, адвокат Гарєєв Є. Ш., в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову та здійснення відповідачем ОСОБА_1 відчуження спірної квартири після відкриття провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вживаючи заходів забезпечення позову, суд виходив з того, що позивач звернувся за захистом своїх прав як власника спірної квартири, стверджуючи, що звернення стягнення неї та реєстрація права власності на спірну квартиру за іншою особою було вчинено незаконно, предметом позову є скасування державної реєстрації прав спірну квартиру за відповідачем ОСОБА_6 , у зв`язку із чим вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна відповідає змісту заявлених позовних вимог, не становить надмірного втручання в право мирного володіння майном відповідача, оскільки не позбавляє його можливості користуватись спірною квартирою, а лише обмежує можливість розпорядження нею з метою недопущення подальшого її відчуження, обтяження, тощо, що може унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.

Представником відповідача не надано суду доказів зміни обставин, що зумовили необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову відповідачем ОСОБА_6 було відчужено спірну квартиру на користь ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 13 серпня 2025 року Груєвою О. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, реєстр. № 4417 (а.с. 99-100, т.1)

Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08 січня 2026 року ОСОБА_5 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 158, 259-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 04 серпня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий: