Справа № 331/635/25
Провадження № 2-п/331/17/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Солов`ян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2025 року по цивільній справі № 331/635/25,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2025 року позов КП «Водоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення задоволено; стягнуто солідарно з солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення за період з 01.09.2020 року по 30.11.2024 року в розмірі 26 165,03 грн. та судові витрати зі сплати судового збору по 1514,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду від 09.04.2025 року, відповідач ОСОБА_1 в особі представника Сімонець Є.О. звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути справу за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що у грудні 2025 року ОСОБА_1 дізнався про наявність рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/635/25 від 09.04.2025 р. щодо стягнення заборгованості за надання послуг водопостачання та водовідведення. Відповідач судові повістки, заочне рішення суду не отримував, не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Про вказане рішення відповідач дізнався у зв`язку з отриманням сповіщення в мобільному застосунку «Дія». 17.12.2025 р. представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи № 31/625/25. З 26.12.2025 р. по 10.01.2026 р. адвокат перебував на лікарняному, що унеможливило своєчасне подання заяви про перегляд заочного рішення суду у встановлений законом строк. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі № 331/635/25 та про виклик до суду, фактично був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву, бути присутнім під час судового розгляду справи та надати свої пояснення та заперечення, адже не погоджується із позовними вимогами. Так, позивачем не було належним чином визначено коло відповідачів у зазначеній справі, адже у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала донька ОСОБА_3 ОСОБА_5 . Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Враховуючи, що фактично споживачами послуг за спожиту воду і послуги водовідведення є три особи, під час винесення рішення суду, заборгованість повинна була стягуватись із трьох споживачів у розмірі 1/3 з кожного. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/635/25 від 09.04.2025 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи, що, як зазначає відповідач ОСОБА_1 про заочне рішення суду дізнався із застосунку «Дія» та лише 17.12.2025 р. його представник ознайомилася з матеріалами справи, при цьому остання з 26.12.2025 р. перебувала на лікарняному, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Згідно із інформацією Департаменту адміністративних послуг ЗМР № 06.4-06/02/3334 від 05.02.2026 р., місце реєстрації відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи було за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 викликався судом у судові засідання шляхом направлення повісток за вищевказаною адресою, які були повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з матеріалами справи, судова повістка надсилалася відповідачу ОСОБА_4 на останню відому суду адресу та заочне рішення було ухвалено з врахуванням положень ст. 223 ЦПК України.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином надсилав на останню відому адресу відповідача ОСОБА_4 процесуальні документи суду, та повідомляв його про дату та місце проведення судового засідання, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_4 відповідно до положень ЦПК України, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, та ним доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

Крім того, за змістом ст.ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладений обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, зокрема відповідачів, які залучені до участі у справі позивачем.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2025 року по цивільній справі № 331/635/25 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Світлицька