Справа №567/262/26
Провадження №2/567/409/26
У Х В А Л А

12 березня 2026 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Острозьким районним судом Рівненської області розглядається цивільна справа за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02.07.2025-100001738 від 02.07.2025 р. в розмірі 49 800 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2026 року позовну заяву ТОВ "Споживчий центр" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав. В позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України.

11.03.2026 року відповідач ОСОБА_1 в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що заявлений з нього до стягнення розмір заборгованості є неспівмірним із сумою отриманого ним кредиту, вважає, що позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом не було надано належного і зрозумілого для нього розрахунку заборгованості, окрім того зазначає, що при укладенні кредитного договору було порушено законодавство про захист прав споживачів. Також в заперечення обставин, викладених у позовній заяві вказує на те, що позивачем не доведено належними доказами укладення кредитного договору. Водночас зазначає про те, що у разі якщо суд дійде висновку про наявність заборгованості - просить зменшити розмір штрафних санкцій та інших нарахувань.

12.03.2026 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, в якому просить витребувати у позивача наступні докази:

-оригінал кредитного договору № 02.07.2025-100001738 від 02.07.2025року;

- повний пакет документів, що підтверджує укладення електронного договору, а саме: журнал реєстрації користувача, IP-адресу пристрою, з якого здійснювалось укладення договору, дані про відправлення та введення одноразового ідентифікатора (SMS-коду), технічний лог підтвердження договору;

- документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу: платіжне доручення, банківську виписку, реквізити рахунку або банківської картки, на яку було перераховано кошти;

- детальний розрахунок заборгованості із зазначенням: суми основного боргу, суми нарахованих процентів, періодів нарахування, штрафних санкцій (якщо такі нараховувались);

- паспорт споживчого кредиту та документи, які підтверджують надання відповідачу інформації про повну вартість кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідач вказує, що він позбавлений можливості самостійно отримати вищевказану інформацію, оскільки остання знаходиться у позивача.

Суд при вирішенні клопотання про витребування доказів виходить з наступного.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, та відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву на позовну заяву.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно подати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій ст.83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач з клопотанням про витребування доказів звернувся з порушенням строку, встановленого ЦПК України, та не наводить суду доводів чи обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому своєчасно подати таке клопотання.

Крім того, відповідач звертаючись до суду з вищевказаним клопотанням про витребування доказів не наводять обставин та доводів, які б вказували на існування будь-яких перешкод чи поважних причин, які б унеможливлювали самостійно отримати такі докази, фактично перекладаючи свій обов`язок зі збирання доказів на суд, а відтак з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні вищевказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.