Справа № 302/191/26
Провадження № 2/302/221/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретарка судового засідання Липей В.В.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шишола В.М., до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Шишола В.М., про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

12.02.2026 року представник позивачки подав в інтересах ОСОБА_1 позов про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом до майна померлої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей позов обґрунтований таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . За життя їй на праві особистої приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Для прийняття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса, зокрема і для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, однак у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса. Крім цього, у постанові нотаріуса встановлено, що позивачка прийняла спадщину до майна померлої матері ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом шляхом подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. На момент смерті ОСОБА_3 з нею разом проживали позивачка та співмешканець померлої (батько позивачки) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюб не зареєстрували в установленому законом порядку, після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не звертався до суду з заявою про встановлення факту його спільного проживання з першою однією сім`єю для набуття спадкових прав до майна померлої. ОСОБА_2 не заперечує щодо одноосібного успадкування житлового будинку, який належав ОСОБА_3 , позивачкою. При цьому померла ОСОБА_3 більше дітей не мала.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції учасників справи

Сторона позивача на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки подав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності з позицією підтримки позову.

Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі уповноваженого представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте ОСОБА_4 подала суду заяву, у якій висловила прохання розгляд справи проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування з позицією відсутності заперечень щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, однак у його інтересах його представник подав суду заяву, де зазначено наступне. ОСОБА_2 заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік і дружина із ОСОБА_3 до суду не подавав і не має наміру подавати таку заяву в майбутньому, а тому заперечень щодо позову його доньки ОСОБА_1 він не має.

Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

Мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років у с.Голятин Хустського району Закарпатської області, про що 01.11.2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №452, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою Голятинського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 15.04.2025 року №134 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті в будинку за вищенаведеною адресою постійно проживав та був зареєстрований: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - співмешканець, при цьому проживала, але не була зареєстрована: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - дочка.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. від 27.12.2025 року вих.№309/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Крім того, у постанові зазначено, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіт не складала, спадщину ОСОБА_1 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався.

Згідно з випискою з погосподарської книги від 15.04.2025 року №133, яка видана Голятинським старостинським округом Міжгірської селищної ради, станом на 01.01.2020 року відповідно до погосподарської книги 2016-2020 років №7 особовий рахунок НОМЕР_3 будинок в АДРЕСА_1 , закріплений за ОСОБА_3 , яка була його власницею, свідоцтво про право власності на цей будинок на ім`я ОСОБА_3 сільрадою не видавалось.

Згідно з довідкою №329 від 02.12.2025 року КП «Міжгірське БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, що розташований у АДРЕСА_1 , виготовлений на замовлення ОСОБА_1 16.04.2025 року, зазначений житловий будинок споруджений у 1984 році, поруч з ним розташовані тераса з сходами та колодязь. Згідно з експлікацією приміщень загальна площа будинку становить 49,4 м2, з неї житлова 13,8 м2, будинок складається з таких приміщень: коридору 9 м2, кухні 20,4 м2, житлової кімнати 13,8 м2, кладової 6,2 м2.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 за життя на праві власності належав будинок у АДРЕСА_1 . Померла на випадок своєї смерті заповіту не залишила, спадщину до майна померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Однак постановою приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. від 27.12.2025 року вих.№309/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.18, 4.21 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб, адже третя особа не заперечує проти задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір у сумі 1668 грн 55 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 834 грн 28 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 834 грн 28 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 16.03.2026.

Суддя В. П. Кривка