ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/191/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Департамент соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерство внутрішніх справ України,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2025 року до Голосіївського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження надійшла вказана заява.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року матеріали заяви передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

5 лютого 2026 року вказана справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 лютого 2026 року справу передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу передано судді 10 лютого 2026 року.

Згідно інформації з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери заявник як ВПО зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись із заявою заявник просить суд встановити факт того, що його батько ОСОБА_3 загинув при захисті Батьківщині в зоні проведення АТО під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України. Вказаний факт необхідний заявнику для отримання посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України.

Вивчивши подану заяву та докази, долучені до неї, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній (пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року№ 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Як зазначалось, заявник просить суд встановити факт загибелі його батька при захисті Батьківщині в зоні проведення АТО під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України. Вказаний факт необхідний заявнику для отримання посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України, тобто у цій справі заявнику необхідно встановити причини загибелі батька з метою отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.

Постановою Кабінету міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 затверджено Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до пункту 3 якого статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України надається заявникам з числа членів сімей осіб, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті 10-1 Закону. Вказаний Порядок містить перелік документів, необхідний для отримання відповідного статуту, а також алгоритм дій заявнику для його отримання.

Відповідно до пункту 13 Порядку рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в місячний строк з дня надходження заяви (заяви в електронній формі).

Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.

Отже, для отримання заявником статусу члена сім`ї загиблого Захисника встановлений позасудовий порядок його вирішення як і передбачено порядок оскарження рішення про відмову у наданні такого статусу. Рішення комісій можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Встановлення факту смерті військовослужбовця саме в ході проведення АТО повинно вирішуватися у позасудовому порядку. Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію.

Оскільки Дарницькому районному суду м. Києва в порядку цивільного судочинства ні в позовному, ні в окремому провадженні непідсудні справи з приводу встановлення юридичного факту загибелі особи під час захисту батьківщині в зоні АТО, бо фактично йдеться про встановлення факту, вирішення якого законодавством віднесено до компетенції спеціально утворених для цієї мети та діючих комісій, міжвідомчої комісії у разі виникнення спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання, суд відмовляє заявнику у відкриті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України і роз`яснює заявнику його право - у разі наявності відмови Міністерства внутрішніх справ України чи іншого уповноваженого органу у наданні такого статусу, заявити адміністративний позов щодо оскарження такої відмови, який є самостійним способом судового захисту у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 2, 4, 81, ст. 255, ст. 256 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Департамент соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерство внутрішніх справ України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова