УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 679/654/25

провадження № 61-3002ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , на підставі частини 2 статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду:

у справі № 679/925/17 - 45 411,73 грн інфляційних витрат за період з липня 2021 року до лютого 2025 року; 8 691,42 грн трьох процентів річних за період з 01 серпня 2021 року до 25 березня 2025 року за неналежне виконання грошового зобов`язання (аліменти, що підлягають поверненню відповідно до судового рішення у справі № 676/925/17 з урахуванням судового рішення у справі № 679/1122/21);

у справі № 679/1009/22 - 56 053,38 грн інфляційних витрат за період часу з жовтня 2021 року до лютого 2025 року; 10 551,95 грн трьох процентів річних за період часу з 01 жовтня 2021 року до 25 березня 2025 року за неналежне виконання грошового зобов`язання (стягнуті за рішенням суду в порядку регресу кошти, сплачені ним в погашення позики з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три проценти річних за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 у справі № 679/1009/22 у загальному розмірі 19 095,84 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення коштів за невиконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року у справі № 679/925/17 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року в частині часткового задоволення позову про стягнення трьох процентів річних за невиконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 змінено, збільшено розмір трьох процентів річних до 3 135,73 грн, відповідно загальну суму до стягнення (інфляційні втрати та три проценти річних) збільшено до 19 802,16 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Здійснено розподіл судових витрат.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року.

Також в касаційній скарзі міститься вимога про скасування рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 серпня 2010 року у справі № 2-21-10 та рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22, проте, вказані рішення не можуть бути предметом перегляду Верховним Судом в межах справи № 679/654/25, оскільки такі ухвалено в інших цивільних справах, відповідно ОСОБА_1 може реалізувати своє процесуальне право на оскарження вказаних судових рішень в межах тієї справи, в якій ухвалено відповідне судове рішення.

У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі в загальному розмірі становить 120 708,48 грн (45 411,73 + 8 691,42 + 56 053,38 + 10 551,95), яка станом на 01 січня 2026 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328*250= 832 000,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявниця подала касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак