ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3938/26 Справа № 209/6654/23 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Халаджи О. В.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 08 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 08 жовтня 2025 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач, та подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2026 року цивільну справу було витребувано з суду першої інстанції.

16 лютого 2026 року цивільна справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження. десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від представника АТ «Сенс Банк» - Рудницького Ю.І. надійшла заява в якій він зазначив, що апелянт не заперечує, що на серверному (технічному) рівні підсистеми ЄСІТС міг відбутися процес, який автоматично згенерував для суду першої інстанції «картку руху документу» з відміткою про доставку від 20.10.2025 року. Проте Апелянт наголошує на тому, що відбувся системний технічний збій візуалізації та синхронізації бази даних, внаслідок якого вказане судове рішення фізично не надійшло та взагалі не відображалося в інтерфейсі Електронного кабінету представника Банку ані в розділі «Повідомлення», ані в матеріалах електронної справи.

На електронну пошту не надходило жодного сповіщення про надходження цього документа. Жодних листів щодо доставки рішення у жовтні 2025 року не надходило.

У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у рішеннях у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 рок

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження. десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У вказаній ухвалі суду було вказано, що «З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2025 року місцевим судом було ухвалено оскаржуване рішення, повний текст якого було складено 20 жовтня 2025 року. В апеляційні скарзі, представник Банку зазначив що повний текст рішення до електронного кабінету позивача не надходив і станом на момент подання скарги. Позивач дізнався про рішення з ЄДРСР 12 січня 2026 року.

Однак, апеляційний суд наголошує на тому, що дане посилання ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки, згідно картки руху документу, АТ «Сенс Банк» отримало в електронному кабінеті копію вступної та резолютивної частини рішення 08.10.2025 19:25 та 20.10.2025 14:26 отримало повний текст оскаржуваного рішення. Так, останнім днем подання апеляційної скарги в межах строку, було 19 листопада 2025 року, проте скарга подана 18 січня 2026 року і поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження представник позивача вказано не було».

На виконання ухвали апеляційного суду від 23 лютого 2026 року представником банку Рудницьким Ю.І. було надано заяву, в якій він наголосив на тому, що оскаржуване рішення не надходило у зв`язку з тим, що на серверному (технічному) рівні підсистеми ЄСІТС міг відбутися процес, який автоматично згенерував для суду першої інстанції «картку руху документу» з відміткою про доставку від 20.10.2025 року.

На підтвердження обставини неотримання копії рішення, представник відповідача надав до апеляційному суду скрин-шот зі свого електронного кабінету в «Електронному суді», однак колегія суддів наголошує на тому, що даний доказі підтверджує неотримання саме представником банку копію оскаржуваного рішення від 08 жовтня 2025 року, ту обставину, що саме АТ «Сенс Банк», як юридична особа отримала копію оскаржуваного рішення 08 жовтня 2025 року та 20 жовтня 2025 року ОСОБА_2 не спростовано, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з неповажних причин та відсутні підстави для його поновлення, оскільки неотримання представником Банку копії оскаржуваного рішення не може бути поважною причиною.

Також слід зазначити, що представником Банку не було надано скрин-шот з електронного кабінету АТ «Сенс Банк»,який би спростовував отримання рішення суду, а також ОСОБА_2 не доведено належними доказами, що в системі ЄСІТС стався технічний збій.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Данні положення кореспондуються з положеннями ч.1 ст. 44 ЦПК України, в якій зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі №201/11460/19 та від 26 квітня 2021 року у справі №753/7619/19.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня1989 року).

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 4 ст. 357, пункту 4 частини 1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зазначені представником АТ «Сенс Банк» - Рудницьким Ю.І. причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 08 жовтня 2025 рокує неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд.

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 08 жовтня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська