ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1912/23Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/76/26 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Гичко К.С.,

представника апелянта - адвоката Дядика Я.Б.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Яблокової Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №608/1912/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2025 року, ухвалене суддею Яковець Н.В., повний текст якого складено 09 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування договору купівлі продажу і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є власником житлового будинку з господарськими прибудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розмірі 01095 га, кадастровий номер :02:001:0906 та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0.1586 га, кадастровий номер: :02:001:0907.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають по АДРЕСА_1 , здійснили протиправні дії, які полягають в самовільному захопленні частини його земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0906 та :02:001:0907 шляхом встановлення паркану та здійснення самовільного будівництва нежитлової будівлі, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) такої земельної ділянки. У зв`язку з цим, позивач був змушений звернутись з відповідними заявами до Білобожницької сільської ради, правоохоронних органів - в Чортківський районний відділ поліції, Чортківську окружну прокуратуру, а також до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області.

Проте листами №8333/116/01 від 23.05.2023, №8962/116/01 від 02.06.2023, №9660/116/02 від 13.06.2023, №9966/116/02 від 20.06.2023 ГУ поліції Чортківського районного відділу поліції повідомило, що не вбачають в діях відповідачів складу кримінального правопорушення і даний спір слід розглядати в цивільному судочинстві. Листом №В-105/0-112/6-23 від 07.06.2023 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило, що у зв`язку із забороною здійснення перевірок на період воєнного стану здійснення заходів державного нагляду на стан звернення з заявою позивачем неможливо. Листом №03-15/397 від 07.06.2023 Білобожницька сільська рада повідомила, шо комісією у складі працівників сільської ради та інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_7 було здійснено винесення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0906 та :02:001:0907, в процесі винесення поворотних точок меж земельних ділянок встановлено, що фактично межа, по якій знаходиться існуючий паркан (металева сітка), не відповідає межовим знакам сформованих вищевказаних земельних ділянок, порушення меж земельних ділянок здійснено зі сторони гр. ОСОБА_8 . Також встановлено, що частина нежитлової будівлі (кут будівлі) гр. ОСОБА_9 орієнтовно на 1 метр знаходиться на земельних ділянках позивача та рекомендовано вирішувати спір у судовому порядку.

За наведених обставин, у змінених позовних вимогах ОСОБА_1 просив:

1) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1095 га кадастровий номер :02:001:0906, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати частину будівлі, що належить їй на праві власності і частково знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0906, а саме на площі 0.0003 га та паркан (металева сітка) з земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0906 на відстані не менше 0.036 га протяжністю огородження 38.18 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0906 та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експертів комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/22-24 від 30.05.2025;

2) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га кадастровий номер :02:001:0907, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати самочинно збудовані навіс на площі 0.0001 га та паркан (металева сітка) з земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0907 на відстані не менше 0.0098 га протяжністю 6.71 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0907 та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експертів комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/22-24 від 30.05.2025;

3) стягнути з ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147.20 гривень та інші витрати, пов`язані з розглядом цієї справи.

В вересні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою про скасування договору купівлі-продажу і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 . Після її смерті на підставі заповіту син ОСОБА_11 успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11 . Після його смерті дружина ОСОБА_5 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Літня кухня була побудована в 1992 році, на підставі рішення Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 27.04.2000 №33 була проведена реконструкція літньої кухні. З листопада 2006 року Чортківське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації виконало інвентаризацію літньої кухні, про що складено план літньої кухні. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (присадибна ділянка) і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , були передані у приватну власність ОСОБА_10 рішенням Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 25.12.1993.

Приватним підприємством «Вектор» було проведено обміри земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 . В результаті обмірів встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і частину літньої кухні ОСОБА_5 . Площа накладення земельної ділянки становить 0.0034 га. Також встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 . Площа накладення земельної ділянки становить 0.0147 га.

Вказувала, що вона не може зареєструвати право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що куплені ОСОБА_1 земельні ділянки згідно обмірів накладаються на її земельні ділянки.

Виходячи із наведеного, ОСОБА_5 просила прийняти до спільного розгляду з первісним позовом і об`єднати в одне провадження її зустрічний позов та постановити рішення, яким скасувати договір купівлі-продажу земельних ділянок кадастровий №:02:001:0906, №:02:001:0907, посвідчений 09.09.2005 державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №1-1692, і запис про Державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255, номер запису про право власності 54749928, індексний № 67086702, та запис про Державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255, номер запису про право власності 54749781, індексний №67086476, власник ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 29.09.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками - задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1095 га кадастровий номер :02:001:0906, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати частину будівлі, що належить їй на праві власності і частково знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0906, а саме на площі 0.0003 га та паркан (металева сітка) з земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0906 на відстані не менше 0.036 га протяжністю огородження 38.18 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0906 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експертів комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/22-24 від 30.05.2025.

Усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га кадастровий номер :02:001:0907, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати навіс на площі 0.0001 га та паркан (металева сітка) самочинно збудованого з земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0907 на відстані не менше 0.0098 га протяжністю 6.71 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0907 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експертів комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/22-24 від 30.05.2025.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147.20 грн та витрати за проведення експертиз в розмірі 12116.48 грн та 16660.16 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про скасування договору купівлі продажу і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат Дядик Я.Б. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що місцевий суд, в порушення ст. 49 ЦПК України, безпідставно прийняв заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову, оскільки така подана після постановлення судом ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті, у зв`язку з чим протиправно задовольнив позовну заяву повністю, а не частково, і, як наслідок, повністю стягнув з відповідача судові витрати, а не пропорційно до задоволених позовних вимог.

Крім того вважає, що експертиза по даній справі проведена з порушеннями, а експертом при підготовці висновку не враховано усі обставини справи, які мають значення.

Зокрема зазначає, що для проведення об`єктивної експертизи такі документи, як поземельні книги на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0906 та :02:001:0907 (з обов`язковим вмістом координат поворотних точок земельної ділянки) та оригінали або належним чином завірені якісні копії у повному обсязі землевпорядних документацій на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0906 та :02:001:0907 мали б бути надані Державним кадастровим реєстратором, а не складені ФОП ОСОБА_7 , який на замовлення позивача виготовляв план-схему накладення земельних ділянок позивача з земельними ділянками апелянта, а тому у апелянта є обґрунтовані підстави вважати, що CD-R диск з інформацією про земельні ділянки, які розроблені інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_7 не відповідають дійсності, однак взяті експертом до уваги при складенні висновку експертів.

Крім того вказує, що згідно схеми впорядкування АДРЕСА_1 за 1971 рік (сторінка 127 судової справи) за колгоспним двором сім`ї ОСОБА_12 було закріплено земельну ділянку загальною площею 0.25 га. За колгоспним двором, який в подальшому набув у власність позивач, закріплено земельну ділянку загальною площею 0.26 га.

Також, згідно Паспорту земельної ділянки ОСОБА_13 ТР №1391 від 2000 року (сторінки 17-18 судової справи) вбачається, що їй передано у власність земельні ділянки, які знаходяться в АДРЕСА_2 загальною площею 0.268 га, а не 0.26 га, як згідно Схеми впорядкування АДРЕСА_1 за 1971 рік, тобто передано у власність на 0.008 га більше землі, ніж передбачено у Схемі впорядкування АДРЕСА_1 за 1971 рік, а огорожа між земельними ділянками, які належали ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (як зазначав апелянт у заявах по суті) була встановлена ще у 1990 році та від того часу місце її розташування не змінювалось.

Крім того вказує, що згідно схеми розташування земельних ділянок позивача, виконаної ФОП ОСОБА_7 (сторінка 56 судової справи) та Паспорту земельної ділянки ОСОБА_13 ТР №1391 від 2000 року, вбачається, що конфігурація земельних ділянок на Схемі розташування, виконаній ФОП ОСОБА_7 , відрізняється від конфігурації земельних ділянок, що зазначені у Паспорті земельної ділянки ОСОБА_13 ТР №1391 від 2000 року (земельні ділянки Позивача дещо «розвернуті» в сторону земельних ділянок Апелянта, між земельними ділянками позивача та земельними ділянками ОСОБА_14 (сусід позивача зліва) вбачається «клин» (не зайнята площа); межа між земельними ділянками позивача та земельними ділянками ОСОБА_14 згідно Паспорту земельної ділянки ОСОБА_13 ТР Мо 1391 від 2000 року становить: 26.86 м. та 100.70 м., в той час як згідно державних актів на землю ця межа становить: 26.86 м., 31.44 м. та 69.26 м. тобто має «злом» у двох точках, а не одній - у результаті чого змінилась конфігурація земельних ділянок Позивача, що призвело до накладення з земельними ділянками, які перебувають у користуванні апелянта.

У зв`язку з наведеним вище вважає висновок експертів неналежним доказом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Яблокова Л.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Зокрема зазначає, що підставою для проведення судової будівельно-технічної експертизи стала обставина, що рішенням Джуринської сільської ради від 27.07.2000 року за №33 «Про надання дозволу на будівництво літньої кухні, господарського будинку та добудови веранди до житлового будинку, технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 » ОСОБА_10 було зобов`язано:

1) виготовити будівельний паспорт в Чортківському госпрозрахунковому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро;

2) виготовити та погодити в установленому порядку проект будівництва літньої кухні, господарського будинку та добудови веранди до житлового будинку;

3) забезпечити авторський та технічний нагляди за будівництвом;

4) отримати дозвіл на виконання будівельних робіт інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю;

5) закінчене будівництво літньої кухні господарського будинку добудови до житлового будинку веранди представити для здачі в експлуатації державній технічній комісії райдержадміністрації.

Проте, вказує, що в порушення вимог рішення Джуринської сільської ради від 27.07.2000 року за №33 «Про надання дозволу на будівництво літньої кухні, господарського будинку та добудови веранди до житлового будинку, технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 » відповідачем ОСОБА_5 не було отримано жодного з перелічених документів до початку та під час здійснення будівництва літньої кухні, внаслідок чого допущено істотне відхилення від проекту і будівельних норм та частково будівництво будівлі побудовано на земельній ділянці, належній на праві власності ОСОБА_1 , що порушує права останнього.

Також вважає помилковими припущення апелянта, що надані інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_7 документи із землеустрою не відповідають дійсності, оскільки з огляду на норми ст.ст.22, 26 ЗУ «Про землеустрій» лише інженер-землевпорядник мав юридичне право розробляти такі документи із землеустрою.

В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник позивача за первісним позовом просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 09.09.2005, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , посвідченим державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрків Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №558 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8472380 від 28.09.2005.

Також позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1095 га в межах згідно з планом, кадастровий номер: :02:001:0906, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га в межах згідно з планом, кадастровий номер: :02:001:0907, що підтверджується договором купівлі-продажу земельних ділянок від 09.09.2005, серії ВСМ №392091, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , посвідченим державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г.С., а також Витягами з Державного реєстру речових прав від 06.04.2023 та з Державного земельного кадастру про земельні ділянку від 31.03.2023.

Відповідно до рішення 10-ї сесії 23-го скликання Джуринської сільської ради від 22.02.1999 №41 «Про передачу громадянам с.Джурин у приватну власність та користування земельних ділянок» затверджено передачу безоплатно у приватну власність гр. ОСОБА_13 земельної ділянки площею 2682 кв.м., у т.ч.: для обслуговування житлових та господарських будівель 1095 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства 1587 кв.м., зобов`язано ОСОБА_13 виготовити Державний акт на право власності на земельну ділянку.

В той же час, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Чортківською районною державною нотаріальною конторою 22.01.2007 за реєстровим №1-36, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Чортківського нотаріального округу Усик Г.Я. 25.03.2019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №160914949 від 25.03.2019. На земельній ділянці розташований житловий будинок «А», загальною площею 68.0 кв.м., житловою площею 44.9 кв.м., літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Г», ворота №1, огорожа №2, криниця №3.

Згідно архівного витягу з рішення Джуринської сільської ради народних депутатів Чортківського району 14 сесії 21 скликання від 25.12.1993 вбачається, що рішенням затверджено передачу ОСОБА_10 безплатно у приватну власність та користування земельних ділянок в с.Джурин в розмірі 0.25 га, в т.ч. під будівлями 0.03 га.

Рішенням виконавчого комітету Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 27.07.2000 №33 надано дозвіл гр. ОСОБА_10 на будівництво літньої кухні, господарського будинку, добудови веранди до житлового будинку.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (відповідачі по справі) здійснили протиправні дії, що полягають в самовільному захопленні частини його земельної ділянки шляхом встановлення самовільно збудованого паркану та нежитлової будівлі, у зв`язку з чим він звертався до відповідних органів.

Так, згідно листів Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №8333/116/01 від 23.05.2023, №8962/116/01 від 02.06.2023, №9660/116/02 від 13.06.2023, №9966/116/02 від 20.06.2023 на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що не вбачають в діях відповідачів складу кримінального правопорушення, а земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян, вирішуються виключно в судовому порядку.

Листом №В-105/0-112/6-23 від 07.06.2023 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило, що у зв`язку з забороною здійснення перевірок на період воєнного стану, здійснення заходів державного нагляду (контролю) розгляд звернення позивача є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Згідно листа №03-15/397 від 07.06.2023 Білобожницька сільська рада повідомила, що шляхом комісійного виходу на місце в присутності працівників сільської ради ФОП ОСОБА_7 було здійснено винесення меж земельних ділянок кадастровий номер: :02:001:0906 та кадастровий номер: :02:001:0907, які перебувають у власності ОСОБА_1 . В процесі винесення поворотних точок меж земельних ділянок встановлено, що фактична межа, по якій знаходиться існуючий паркан (металева сітка), не відповідає межовим знакам сформованих вищевказаних земельних ділянок, порушення меж земельних ділянок здійснено зі сторони гр. ОСОБА_8 . Також встановлено, що частина нежитлової будівлі (кут будівлі) гр. ОСОБА_9 орієнтовно на 1 метр знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0906. Земельний спір рекомендовано вирішувати у судовому порядку. Аналогічні обставини були зазначені у листі, адресованому адвокату Яблоковій Л.О. №03-15/412 від 19.06.2023.

Згідно довідки інженера-землевпорядника №1 від 28.07.2023 вбачається, що при перенесенні меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 у відповідності до координат поворотніх точок меж, отриманих з АС ДЗК, було виявлено, що встановлена огорожа та межа (стежка) між городами з сторони суміжного землекористувача ОСОБА_5 частково знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_1 , що відображено у графічному додатку з визначенням площі.

Згідно висновку експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 453/454/24-22 від 30.05.2025 вбачається, що:

1. Частина будівлі, що належить ОСОБА_5 , частково знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0906, а саме на площі 0.0003 га. Також встановлено, що огородження із металевої сітки, що фактично розмежовує земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0906, протяжність огородження 39.18 м.п. В межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0907 знаходиться частково навіс, на площі 0.0001 га, а також огородження із металевої сітки, протяжністю 6.71 м.п. Відтак, зазначений факт унеможливлює зведенню загородження між земельними ділянками відповідно до меж земельних ділянок, відомості про які внесені до бази Державного земельного кадастру без попереднього відновлення даних меж в натурі (на місцевості).

2. При будівництві літньої кухні ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , допущено відхилення від проекту:

- площа забудови збудованої літньої кухні збільшена від проектного рішення на 19.5 м2;

- літня кухня збудована двоповерхова з підвалом проти одноповерхової без підвалу по проекту. Загальна площа приміщень літньої кухні становить 117.7 м2 проти 35 м2 по проекту.

Відстань від кута збудованої літньої кухні ОСОБА_5 до існуючого огородження із металевої сітки, що розмежовує земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , становить 0.6 м, що не відповідає п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Рік будівництва літньої кухні згідно інвентаризаційної справи 1992-2020 роки.

3. Площина фактичного землекористування (в фактичних межах земельної ділянки ОСОБА_5 ) станом на день проведення обмірів частково накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0906, площа такого накладання становить 0.0036 га (має трикутноподібну конфігурацію, проміри 0.35 м, 5.89 м, 16.30 м, 5.20 м, 9.87 м, 1.47 м, 34.87 м, 2.78 м), а також частково накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0907, площа такого накладання становить 0.0098 га (має трикутноподібну конфігурацію, проміри 1.75 м, 6.71 м, 46.30 м, 7.63 м, 2.72 м, 62.25 м).

4. Нежитлова будівля ОСОБА_5 , станом на день проведення обмірів, розташована на віддалі від фактичної межі між домоволодіннями (паркану із металевої сітки) на віддалях 4.81 м, 1.50 м та 0.60 м (див. рис.3), та, як встановлено, перетинається із площиною земельної ділянки з к.н. :02:001:0906. Сама огорожа із металевої сітки (фактичний розмежовувальний рубіж) не відповідає частині межі вищевказаної земельної ділянки, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №076351 від 16.02.2004.

5. Фактична межа між земельною ділянкою (у фактичних її межах станом на день проведення обстеження) ОСОБА_5 зміщена відносно меж земельної ділянки з к.н. :02:001:0907, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №076350 від 16.02.2004, вглиб вказаної земельної ділянки на величини 0.74 м, 0.35 м, 2.80 м та 2.72 м (рис.4). Будівля ОСОБА_5 не перетинається межею земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0907.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як передбачено ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник, згідно зі ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ст.321 ЦК України йдеться про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За нормами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з аналізу вказаної норми матеріального права, можна дійти висновку, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб і будь яким шляхом, що є прийнятним для власника. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до п.п.«г», «е» ч.1 ст.91 ЗК України вбачається, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Зі змісту п.«е» ч.1 ст.96 ЗК України вбачається, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно з ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками громадян. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів із рішенням органі в місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

З приводу посилань апелянта на порушення судом норм процесуального права щодо безпідставного прийняття заяви про зміну предмету позову колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив:

1) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1095 га кадастровий номер :02:001:0906, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за їх рахунок демонтувати частину нежитлової будівлі самочинно збудованої та паркан (металеву сітку) з земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0906 на відстань не менше 1.0 м від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0906 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га, кадастровий номер :02:001:0907 шляхом зобов`язання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за їх рахунок демонтувати паркан (металеву сітку) самочинно збудованого з земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0907 на відстань не менше 1.0 м від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0907 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали Чортківського районного суду від 21.07.2025 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду по суті в відкритому судовому засіданні на 11:30 год 16.09.2025.

В подальшому, 18 серпня 2025 року, після отримання судом висновку експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/24-22 від 30.05.2025, ОСОБА_1 подав заяву, в якій, як вбачається з її змісту, фактично просив змінити прохальну частину позовної заяви у відповідності до зазначеного висновку експертів, а саме:

1) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1095 га кадастровий номер: :02:001:0906, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати частину будівлі, що належить ОСОБА_5 і частково знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0906, а саме на площі 0.0003 га та паркан (металеву сітку) з земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0906 на відстань не менше 0.036 га протяжністю огородження 39.18 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0906 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з висновком експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 453/454/24-22 від 30.05.2025;

2) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га кадастровий номер: :02:001:0907, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 за її рахунок демонтувати навіс на площі 0.0001 га та паркан (металеву сітку) самочинно збудованого з земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0907 на відстань не менше 0.0098 га протяжністю 6.71 м.п. від спільної межі цієї земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0907 та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з висновком експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №453/454/24-22 від 30.05.2025.

Колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 зазначена заява по своїй суті не є зміною підстав чи предмету позову, а лише редакційне уточнення формулювання прохальної частини позовних вимог у відповідності до висновків експертизи, шо не суперечить ч.3 ст.49 ЦПК України.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, резолютивна частина якого є аналогічною зміненій прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 , не допустив порушення норм ЦПК України, а тому доводи апеляційної скарги щодо вказаних обставин колегія суддів до уваги не приймає.

Більше того, колегія суддів вважає, що ухвалення резолютивної частини рішення саме в такій редакції, яка відповідає висновку експертів, буде найкращим чином сприяти його виконанню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неналежного проведення експертами Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 453/454/24-22 від 30.05.2025, то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі №922/3463/19, а також у постановах від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, від 07.09.2022 у справі №925/1081/20 та від 20.09.2022 у справі № 922/3684/20.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розроблено технічну документацію із землеустрою, присвоєно кадастровий номер, зареєстровано право власності на земельні ділянки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 , та які суміжні з земельною ділянкою кадастровий номер: :02:001:0906 та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0.1586 га кадастровий номер: :02:001:0907, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , тобто, земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , є несформованими.

Тобто, розпорядником земельних ділянок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 , є територіальна громада, в яку ввійшла Джуринська сільська рада - Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області та яку було залучено у справу в якості третьої особи на стороні позивача, про що не заперечувала і сторона відповідачів.

Проводячи у даній справі комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи №453/454/24-22 від 30.05.2025, експерти виходили з фактичних розмірів земельних ділянок №:02:001:0906 та №:02:001:0907, які належать на праві власності ОСОБА_1 та межі яких є сформованими.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта щодо невідповідності виготовлених документів інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_7 , зокрема інформації про винесення поворотних точок меж вказаних вище земельних ділянок, яку експерти взяли до уваги під час проведення експертизи.

Так, відповідно до пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2021, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в м.Києві та Севастополі) належать:

- здійснення державної реєстрації внесення до Державного земельного кадастру, державної реєстрації меліоративних мереж, складових частин меліоративних мереж (змін до відомостей про них);

- здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам;

- проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації;

- виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту тощо.

Статтею 22 ЗУ «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації);

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; Статтею 26 ЗУ «Про землеустрій» Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Розробниками документації із землеустрою є:

- юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою;

- фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Розробником комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території є суб`єкт господарювання, що відповідає критеріям, визначеним частиною другою цієї статті, та відповідно до закону може розробляти містобудівну документацію.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 25 ЗУ «Про землеустрій» передбачено, що документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Тобто, план-схема розташування земельної ділянки, із винесенням поворотних точок меж в натурі земельної ділянки є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з листом №03-15/397 від 07.06.2023 Білобожницька сільська рада повідомила, що шляхом комісійного виходу на місце в присутності працівників сільської ради ФОП ОСОБА_7 було здійснено винесення меж земельних ділянок кадастровий номер: :02:001:0906 та кадастровий номер: :02:001:0907, які перебувають у власності ОСОБА_1 . В процесі винесення поворотних точок меж земельних ділянок встановлено, що фактична межа, по якій знаходиться існуючий паркан (металева сітка), не відповідає межовим знакам сформованих вищевказаних земельних ділянок, порушення меж земельних ділянок здійснено зі сторони гр. ОСОБА_8 . Також встановлено, що частина нежитлової будівлі (кут будівлі) гр. ОСОБА_9 орієнтовно на 1 метр знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :02:001:0906. Земельний спір рекомендовано вирішувати у судовому порядку. Аналогічні обставини були зазначені у листі, адресованому адвокату Яблоковій Л.О. №03-15/412 від 19.06.2023.

Згідно довідки інженера-землевпорядника №1 від 28.07.2023 вбачається, що при перенесенні меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 у відповідності до координат поворотніх точок меж, отриманих з АС ДЗК, було виявлено, що встановлена огорожа та межа (стежка) між городами з сторони суміжного землекористувача ОСОБА_5 частково знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_1 , що відображено у графічному додатку з визначенням площі.

З наведеного вище вбачається, що координати поворотніх точок меж земельних ділянок позивача були отримані саме з АС ДЗК, і підстав вважати, що експертами для виконання експертизи була отримана інша інформація, у колегії суддів немає.

Таким чином, підстав вважати даний висновок експертів неналежним у колегії суддів також немає.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3-6 ст.103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Учасники справи мають право викладати суду заперечення щодо висновку експерта на загальних підставах у межах справи, у якій такий висновок зроблений, зокрема, незгода сторони у справі з висновком експерта, неповнота його відповідей є підставою для пропонування експертам дати усні пояснення до свого висновку, особа вправі спростувати висновок експерта шляхом призначення додаткової або повторної експертизи, за наявності для цього підстав.

Проте, ні відповідачка, ні її представник не скористалися своїм правом запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта та не запропонували свою експертну установу в якій можливо було б провести судову експертизу, а також не було подано жодного заперечення щодо висновку експертів, не було заявлено клопотання про проведення повторної або додаткової експертизи.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч.1 та 3 ст.13 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 у справі № 602/1455/20 також наголошував, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та не свідчать про незаконність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року.

Головуючий

Судді