КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3739/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційні скарги Пилипенка Сергія Валентиновича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», та адвоката Краснокутської Наталії Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року, ухвалене в м. Києві в складі судді Савицького О.А., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Зазначало, що 21 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у сумі 45000,00 доларів США, а остання зобов`язалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним у сумі, строки та умовах, що передбачені вказаним договором. В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним договором, 21 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 77743. За умовами даного договору іпотекодавці передали банку в іпотеку нерухоме майно, саме квартиру АДРЕСА_1 . 12 грудня 2011 року АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклали договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до умов договорів ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року та за іпотечним договором № 77743 від 21 лютого 2008 року. Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Кей-Колект» просило:

в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року, яка складає: 57 950,20 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 40 607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17 343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1 588 797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1 113 306,97 грн., заборгованість по відсотках 475 490,48 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 45,30 кв.м. та складається з двох жилих кімнат, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

виселити усіх громадян, що мешкають за адресою місцезнаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 помер. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 листопада 2023 року в частині вимог до ОСОБА_3 провадження в справі за позовом ТОВ «Кей-Колект» закрито та залучено до участі в справі ОСОБА_1 як правонаступника.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Представники ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ТОВ «Кей-Колект». Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи. Суд першої інстанції відмовив у позові ТОВ «Кей-Колект», пославшись на положення п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вказаних положень зупинено дію статті 37 Закону України «Про іпотеку» (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами. Зі змісту вищезазначених положень вбачається, що у період дії в Україні воєнного стану зупиняється саме реалізація предмета іпотеки на електронних торгах на який звертається стягнення за рішенням суду відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» та виконання рішень про виселення на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Заборони ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення його мешканців вищевказані норми законодавства не містять. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що квартира АДРЕСА_1 , не є єдиним постійним житлом відповідачів. У власності ОСОБА_1 також перебуває будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що міститься в матеріалах справи.

Представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог, виклавши мотивувальну частину судового рішення у редакції цієї апеляційної скарги та виключивши з мотивувальної частини рішення висновок, що ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора до боржників ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року та відповідно за іпотечним договором № 77743 від 21 лютого 2008 року на підставі договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки., а також висновок, що станом на 20 травня 2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 0 від 21 лютого 2008 року складає 57950,20 доларів США., з яких заборгованість по кредиту 40607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1588797,44 грн. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції дійшов правильно відмовив у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект», проте безпідставно вважав доведеними факт заміни кредитора у зобов`язанні за договором споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2008 року та договором іпотеки №77743 від 21 лютого 2008 року. До ТОВ «Кей-Колект» від АТ «УкрСиббанк» не перейшло право вимоги за договором факторингу №1 від 12 грудня 2011 року та договором відступлення прав вимоги від 20 грудня 2011 року, оскільки АТ «УкрСиббанк» не передало ТОВ «Кей-Колект» документацію, яка підтверджує дійсність, виникнення та наявність прав вимоги. Відсутній акт приймання-передачі прав вимоги, а відповідачка ОСОБА_4 не була повідомлена про відступлення права вимоги. Відтак, ТОВ «Кей-Колект» не є належним позивачем у даній справі та його права не порушені. Суд не врахував відсутність у позивача необхідної документації для розрахунку заборгованості, відсутні докази розміру заборгованості у сумі що зазначена у мотивувальній частині рішення. Суд не врахував порушення позивачем порядку дострокового стягнення кредиту за договором споживчого кредитування, що забезпечений іпотекою.

Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу представника ТОВ «Кей-Колект». Просить апеляційну скаргу представника ТОВ «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Представник ТОВ «Кей-Колект» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить залишити її без задоволення.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» просить відмовити.

Представник ТОВ «Кей-Колект» просить відхилити подану представником ОСОБА_5 апеляційну скаргу та задовольнити його апеляційну скаргу.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації у вирішенні апеляційних скарг покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника ТОВ «Кей-Колект» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору та додаткових угод до нього, АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у сумі 45000,00 доларів США зі сплатою 13,9 % річних зі строком повернення не пізніше 23 лютого 2015 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредитні кошти (кредит), сплатити проценти за користування кредитом (грошовими коштами) та платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - «Графіком погашення кредиту» (а.с. 156-161 т. 2).

На підставі додаткової угоди № 1 від 30 січня 2009 року до кредитного договору № 0 від 21 лютого 2008 року встановлено строк повернення кредиту не пізніше 21 лютого 2025 року шляхом щомісячної сплати платежів у розмірі 530,00 доларів США.

АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши ОСОБА_1 кредит у вказаній сумі.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором, 21 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 77743. За умовами даного договору іпотекодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 162-163 т. 2).

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є відповідачка ОСОБА_1 (а.с. 45 т. 2).

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до умов укладених договорів ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року та відповідно за іпотечним договором № 77743 від 21 лютого 2008 року.

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року . Відповідно до наданих ТОВ «Кей-Колект» розрахунків заборгованість станом на 20 травня 2021 року складає 57950,20 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 40607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1588797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1113306,97 грн., заборгованість по відсотках - 475490,48 грн. «Кей-Колект» порушило питання про звернення стягнення в рахунок погашення вказаної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року на предмети іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 45,30 кв.м. та складається з двох жилих кімнат, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаної квартири.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект», суд першої інстанції виходив з того, що позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, яка була придбана не за кредитні кошти, а належала іпотекодавцям до отримання кредиту. Також відповідно до п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» було зупинено дію положень даного Закону щодо звернення стягнення на житло, яке перебуває в іпотеці.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції і вважає, що суд застосовував норми матеріального права.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку`у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);спосіб реалізації предмета іпотеки;пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина 2 статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення при зверненні стягнення на житлове приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення.

Пунктом 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» передбачено, що, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Вказані приписи застосовуються за наявності наступних критеріїв: нерухоме майно належить фізичної особі; нерухоме майно передано в іпотеку за споживчим кредитом; зобов`язання виникло за договорами, які укладені до 17 березня 2022 року, за умови, що після 17 березня 2022 року до них не вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Вказана норма має ретроспективний характер. Зупиняється дія статей 37, 38, 40, 41, 47 цього Закону, починаючи із 24 лютого 2022 року на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення.

Разом з тим, пункт 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» не містить у статтю 39 цього Закону про реалізацію предмета іпотеки за рішенням суду. Зупинено лише дію статей 41, 47 Закону у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах. Відтак, визначена п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» заборона, зокрема, щодо реалізації предмета іпотеки на електронних торгах, не стосується можливості ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 листопада 2025 року в справі № 296/5175/23.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, на підставі якого АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у сумі 45000,00 доларів США зі сплатою 13,9 % річних зі строком повернення не пізніше 21 лютого 2025 року. Виконання ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено іпотекою квартири АДРЕСА_1 (а.с. 162-163 т. 2). 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року та за іпотечним договором № 77743 від 21 лютого 2008 року.

Порушуючи питання про звернення стягнення на іпотечне майно, ТОВ «Кей-Колект» посилалося на наявну заборгованість, яка відповідно до наданих ним розрахунків станом на 20 травня 2021 року складає 57950,20 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 40607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1588797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1113306,97 грн., заборгованість по відсотках - 475490,48 грн., в погашення якої і просило звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на відсутність належних доказів відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2008 року та договором іпотеки №77743 від 21 лютого 2008 року на користь ТОВ «Кей-Колект».

ТОВ «Кей-Колект» надало копію договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 20 грудня 2011 року, разом з виписками з додатків до вказаних договорів, в яких були зазначені договір споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2008 року та договір іпотеки №77743 від 21 лютого 2008 року (а.с. 23-32 т. 1). На підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 20 грудня 2011 року було внесено відповідні зміни до Державного реєстру іпотек, в якому значиться іпотекодержателем саме ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 101 т. 2).

До відповіді на відзив ОСОБА_1 на позовну заяву ТОВ «Кей-Колект» додало копії адресованих ОСОБА_1 і ОСОБА_3 повідомлення АТ «УкрСиббанк» про відступлення прав вимоги за кредитним договором або договором про відкриття та використання картрахунку №12-22/26983 від 15 грудня 2011 року, вимоги про усунення порушень основного зобов`язання від 26 травня 2021 року та від 06 липня 2021 року, які були надіслані на зазначену у договорі адресу, а також копії поштових конвертів з відмітками про повернення поштових відправлень без вручення (а.с. 91-98 т. 2).

Колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на недоведеність ТОВ «Кей-Колект» наявності та розміру заборгованості.

До матеріалів справи було долучено копію заяви ОСОБА_1 на видачу готівки №44 від 21 лютого 2008 року про видачу коштів в сумі 45000,00 доларів США (а.с. 232 т. 1). На підтвердження розміру заборгованості ТОВ «Кей-Колект» було надано довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника за договором споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2008 року, відповідно до якої заборгованість за вказаним договором складає 57950,20 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 40607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1588797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1113306,97 грн., заборгованість по відсотках - 475490,48 грн. У розрахунку відображені складові заборгованості, механізм її утворення та здійснені ОСОБА_1 оплати. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачка припинила вносити платежі в рахунок сплати заборгованості за кредитом ще з листопада 2008 року. З цього часу АТ «УкрСиббанк» і продовжувало обраховувати заборгованість за кредитом в сумі 40607,04 доларів США (а.с. 104-105 т. 2).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будучи зобов`язальною стороною за договором, ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції жодних доказів на спростування наданих ТОВ «Кей-Колект» розрахунків, а також на підтвердження виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були нявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмети іпотеки, а саме, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 45,30 кв.м., шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року, яка складає: 57 950,20 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 40 607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17 343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1 588 797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1 113 306,97 грн., заборгованість по відсотках 475 490,48 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» про виселення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, як було зазначено, п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зокрема, зупиняється дія статті 40 Закону у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти.

У вказаних положеннях Закону зазначено не про зупинення виконання рішення про виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, а про зупинення дії норми ст. 40 Закону у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, в цілому. Підстави для виселення осіб із житлових будинків та приміщень, в тому числі і переданих в іпотеку, мають перевірятися саме на момент такого виселення. А тому вимоги ТОВ «Кей-Колект» про виселення відповідачів є передчасними.

Відмова у задоволенні вимог ТОВ «Кей-Колект`про виселення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не позбавляє права звернення до суду із такими вимогами після відновлення дії ст. 40 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку».

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до частини та характеру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» підлягає стягненню 13083,68 грн. судового збору за подання позовної заяви та 15700,42 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» про виселення відповідачів з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , рішення суду першої інстанції підлягає залишення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Краснокутської Наталії Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Пилипенка Сергія Валентиновича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

В рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2008 року, яка складає: 57 950,20 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 40 607,04 доларів США, заборгованість по відсотках 17 343,16 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 1 588 797,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1 113 306,97 грн., заборгованість по відсотках 475 490,48 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 45,30 кв.м., шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» 13083,68 грн. судового збору за подання позовної заяви та 15700,42 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про виселення відповідачів з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.