Справа № 134/1736/25
У Х В А Л А

10 березня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Васільєвої Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крижопільського районного суду Вінницької області у цивільній справі № 134/1736/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

29 жовтня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») через систему «Електронний суд» звернулося до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5067021 від 27.10.2024 в розмірі 54 610,49 грн., з яких: 14 700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 662,99 грн. - сума заборгованості за процентами; 6 247,50 грн. - сума заборгованості за штрафами, а також понесених судових витрат.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області, повний текст якого складено 12 січня 2026 року, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 5067021 від 27.10.2024 в розмірі 47 260,49 грн., з яких: 14 700 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 32 560,49 грн. - заборгованість за процентами. В решті позову відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 2 095,38 грн. судового збору.

20 лютого 2026 року адвокат Зачепіло З.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку направила заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка надійшла до суду 24 лютого 2026 року. Зазначає, що заочне рішення суду необхідно скасувати, оскільки воно прийнято лише із врахуванням позиції позивача та без з`ясування дійсних обставин справи.

Копію позовної заяви відповідачкою було отримано лише 24.12.2025 року через представника у підсистемі Електронний суд, тому строк для подання відзиву спливав 09 січня 2026 року, відтак суд ухвалив рішення без дотримання положень ЦПК України. В матеріалах справи відсутні первинні документи (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки по рахунку), які підтверджують виконання первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» умов кредитного договору щодо перерахування коштів саме на банківський рахунок відповідачки. Сам лише факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову, натомість в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків та зробити висновок, що заборгованість за зазначеним кредитним договором виникла саме внаслідок порушення відповідачкою умов договору.

Вказує, що копію заочного рішення сторона відповідача отримала 14 січня 2026 року. Однак вчасно направити заяву про перегляд заочного рішення не було можливості, оскільки представник відповідачки територіально знаходиться в місті Одесі, яке на сьогоднішній день перебуває під активним обстрілом держави-агресора рф, у зв`язку з чим є довготривалі перебої з електропостачанням, а з відсутністю світла виникають постійні перебої роботи засобів зв`язку та інтернет-провайдерів, що також унеможливлює забезпечення нормальної роботи представника.

Вказані обставини представник заявниці вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, який просить поновити.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 134/1736/25, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою про відкриття провадження у справі № 134/1736/25 від 07 листопада 2025 року відповідачці було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачкою 11 листопада 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 57), отже останнім днем для подання відзиву на позовну заяву було 26 листопада 2025 року.

Суд зазначає, що позовна заява у даній справі подана позивачем через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до вимог ЦПК України у разі подання позовної заяви в електронній формі обов`язок щодо направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів покладається на позивача. Позивач повинен надіслати такі документи відповідачу та надати суду докази їх направлення.

Таким чином, у випадку подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд» суд не зобов`язаний повторно надсилати відповідачу копію позовної заяви та додані до неї документи, оскільки такий обов`язок покладається саме на позивача.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи безпосередньо у приміщенні суду у встановленому порядку, а також отримати копії необхідних документів.

Навіть, якщо брати до уваги доводи представника відповідачки про те, що остання отримала копію позовної заяви 24.12.2025 року, останнім днем подання відзиву в такому випадку було 08 січня 2026 року.

Таким чином, станом на день призначеного судового засідання (09 січня 2026 року) відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 68), у судове засідання не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила. З огляду на те, що у позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд мав усі підстави для ухвалення заочного рішення.

При цьому суд не взяв до уваги клопотання представника відповідачки адвоката Зачепіло З.Я. про відкладення розгляду справи від 09 січня 2026 року (а. с. 70 71), оскільки воно надійшло на електронну адресу суду без накладення кваліфікованого електронного підпису, у зв`язку з чим не може вважатися належним процесуальним документом.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Отже, відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

Оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24).

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2026 року (оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення) у справі № 134/1736/25 року отримана представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Зачепіло З.Я. 13 січня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 85). Крім того, копію заочного рішення представник відповідачки отримала в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 14 січня 2026 року, що підтверджується відомостями автоматизованої системи документообігу суду.

Таким чином, останнім днем для подання заяви про перегляд заочного рішення було 03 лютого 2026 року. З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд заочного рішення була подана представником відповідачки засобами поштового зв`язку лише 20 лютого 2026 року, тобто після закінчення встановленого процесуального строку.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі Ponomaryov v. Ukraine, п.41).

Суд враховує, що в період пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення діяли умови воєнного стану, відбувалися обстріли та спостерігалася тимчасова відсутність електроенергії. Водночас, Верховний Суд неодноразово зазначав, що сам факт введення воєнного стану або тимчасова відсутність електроенергії само по собі не може визнаватися поважною причиною пропуску строку, якщо не доведено об`єктивну неможливість здійснити процесуальну дію саме через ці обставини. Для визнання поважності причини пропуску строку необхідно встановити причинно?наслідковий зв`язок між конкретними обставинами та неможливістю вчинення процесуальної дії у встановлений строк, що має бути підтверджено належними доказами.

У даному випадку представником заявниці не наведено та матеріалами справи не підтверджено обставин, які б свідчили про те, що обстріли або відсутність електроенергії об`єктивно унеможливлювали подання заяви про перегляд заочного рішення у встановлений законом строк, у зв`язку з чим такі доводи не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку.

Враховуючи те, що заявницею пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а клопотання про поновлення строку не містить жодних поважних причин пропуску цього строку, підтверджених належними доказами, підстави для поновлення строку відсутні.

З огляду на викладене, з урахуванням положень статті 126 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись, ст. ст. 126, 284, 272, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Зачепіло Зоряні Ярославівні у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крижопільського районного суду Вінницької області у цивільній справі № 134/1736/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя