КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/3757/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,

при секретарі Мудрак Р. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,

на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Кирильчук І. А.

від 17 жовтня 2025 року

у цивільній справі № 752/17643/25 Голосіївського районного суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 48 125,88 грн та судових витрат. Позовні вимоги ґрунтувалися на кредитному договорі № 630927861, укладеному 31 жовтня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Первісний кредитор виконав зобов`язання у повному обсязі, перерахувавши 9 900 грн на банківську карту позичальника. Відповідач порушив умови договору та не повернув отримані кошти. Право вимоги за цим боргом перейшло до позивача через ланцюг договорів факторингу. Спершу, 28.11.2018, ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали рамковий договір факторингу № 28/1118-01. Сторони неодноразово продовжували строк дії цієї угоди додатковими договорами протягом 2019-2023 років. Умови факторингу передбачали відступлення майбутніх вимог, які виникли у клієнта вже після підписання базової угоди.

Вказував, що безпосередньо право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 02.01.2024 згідно з реєстром № 265. Згодом, 31.07.2024, заборгованість була відступлена на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором № 31/0724-01. У подальшому, 04.06.2025 права вимоги набуло ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору № 04/06/25-Ю. Позивач стверджував про законність усіх етапів правонаступництва та просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал» зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статей 512, 514, 1077, 1078 Цивільного кодексу України. Вказує, що Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, строк дії якої на підставі послідовно укладених додаткових угод було продовжено до 31.12.2024. Звертає увагу на те, що пунктом 1.3 вказаного договору сторони прямо передбачили відступлення прав вимоги, які виникнуть у майбутньому. Скаржник наголошує, що перехід права вимоги за договором факторингу згідно з пунктом 4.1 відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог. Стверджує, що 02.01.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було підписано Реєстр № 265, у якому було належним чином індивідуалізовано заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 630927861 від 31.10.2023. Апелянт зазначає, що на момент підписання Реєстру право вимоги вже було наявним та дійсним, що виключає висновки суду про його невизначеність. Наголошує на тому, що стаття 1078 ЦК України допускає відступлення майбутньої вимоги, яка вважається переданою фактору з дня її виникнення. Скаржник вказує, що загальна сума заборгованості, яка перейшла до нього за ланцюгом договорів факторингу, становить 48 125,88 грн. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував нерелевантну практику Верховного Суду, яка стосувалася договорів цесії, а не факторингу. У додаткових поясненням також посилається на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25, згідно з яким майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше моменту її виникнення.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

В засідання суду апеляційної інстанції учасники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом установлено, що 31.10.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 630927861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора ZHQG, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 9 900,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно пункту 2.3 договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 9 900,00 грн одразу після укладення договору.

Пунктом 7.1. договору визначено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту та всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 30.11.2023, а саме протягом 30 днів від дня отримання першого траншу позичальником.

Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 30.11.2028.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.

Відповідно до пункту 8.3. договору, протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином:

8.3.1. за період від дати видачі Кредиту до 30.11.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 383,250 (триста вісімдесят три цілих двадцять п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,050 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка);

8.3.2. У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 30.11.2023 проценти нараховуються за ставкою 766,500 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,100 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка).

Відповідно до умов пункту 8.4. після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,980 відсотків на день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.

У пункті 8.8. договору, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 (тридцять)днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 13 018 грн 50 коп. (тринадцять тисяч вісімнадцять грн п`ятдесят коп.) та буде включати в себе загальні витрати за у розмірі 9 900 грн за користування Кредитом у розмірі 3118 грн 50 коп. та суму Кредиту 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного Траншу за Кредитом банку України, складе 2698,530 % річних, при цьому загальна вартість першого у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 131,50 % від суми першого Траншу.

Також, 31.10.2023 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі №630927861 від 31.10.2023.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 9 900,00 грн ОСОБА_1 на його банківську карту № НОМЕР_1 .

28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.

У подальшому, між сторонами укладалися додаткові угоди про продовження строку дії вказаного вище договору факторингу.

28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди та виклали п. 8.2 Договору в наступній редакції «Строк дії цього Договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього Договору, та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором».

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої договір факторингу викладено в новій редакції та продовжено строк дії договору до 31.12.2021.

31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої договір факторингу викладено в новій редакції та продовжено строк дії договору до 31.12.2022.

31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої договір факторингу викладено в новій редакції та продовжено строк дії договору до 31.12.2023.

31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої договір факторингу викладено в новій редакції та продовжено строк дії договору до 31.12.2024.

31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених Договором.

04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами цього договору ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Відповідно до Реєстру божників №б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу 04/06/25-Ю, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №630927861 від 31.10.2023 на загальну суму 48 125,88 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги на першому етапі відступлення від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс». Встановивши, що правовідносини за кредитним договором виникли 31.10.2023, тобто значно пізніше дати укладення основного договору факторингу від 28.112018, суд дійшов висновку про відсутність належної індивідуалізації предмета відступлення. Суд зазначив, що предмет договору факторингу має бути конкретно визначений на момент його укладення, а передача невизначених вимог тягне за собою неукладеність правочину. На думку суду, додаткові угоди про продовження строку дії договору не змінили обсяг прав сторін та не можуть вважатися новими договорами факторингу щодо майбутніх вимог. Встановивши, що на момент укладення договору факторингу у 2018 році права вимоги до ОСОБА_1 не існувало, суд дійшов висновку про неможливість його передачі. Таким чином, суд визнав ТОВ «Юніт Капітал» неналежним позивачем, оскільки наступні переходи прав вимоги є похідними від недійсного першого етапу відступлення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статей 626, 628, 638 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення цивільних прав та обов`язків, а його зміст становлять умови, визначені на розсуд сторін. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи підтверджено, що 31.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 630927861 у формі електронного документа із використанням одноразового ідентифікатора. Факт перерахування коштів у розмірі 9 900,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку, що свідчить про повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань.

За змістом статті 1077 ЦК України договір факторингу передбачає відступлення клієнтом фактору своєї грошової вимоги до третьої особи. На відміну від загального відступлення права вимоги (цесії), регульованого статтями 512-514 ЦК України, факторинг допускає передачу вимог, які виникнуть у майбутньому (майбутня вимога). Стаття 1078 ЦК України встановлює юридичну фікцію, за якою майбутнє право вважається таким, що автоматично переходить до нового кредитора з моменту його фактичного виникнення. Колегія суддів наголошує, що для правомірності такого переходу визначальним є не момент укладення основного (рамкового) договору факторингу, а можливість ідентифікації вимоги в момент її появи.

У даній справі індивідуалізація права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630927861 від 31.10.2023 була здійснена шляхом підписання сторонами договору факторингу Реєстру № 265 від 02.01.2024. Вказаний документ містить вичерпні дані щодо об`єкта відступлення, суб`єктного складу та суми боргу, що повністю відповідає критеріям розумності та визначеності правовідносин (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25).

Колегія вважає помилковими доводи суду першої інстанції про неукладеність правочину через відсутність вимоги на момент підписання рамкової угоди у 2018 році, оскільки закон прямо легітимізує відступлення прав, що з`являться у майбутньому (майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що з`явилися із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу - правовий висновок у постанові Верховного Суду від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25).

З огляду на те, що позивачем надано повний ланцюг доказів матеріального правонаступництва, включаючи платіжні інструкції про оплату за договорами факторингу та витяги з реєстрів боржників на кожному етапі передачі права (від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс», далі до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та кінцево до ТОВ «Юніт Капітал»), останній є належним кредитором у зобов`язанні.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 630927861 від 31.10.2023 на загальну суму 48 125,88 грн відповідає умовам договору та фактичним обставинам справи. Вказана сума складається з наступних частин: заборгованість за тілом кредиту (основний борг) становить 9 900,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (у межах строків кредитування) становить 38 225,88 грн. Оскільки відповідач не надав доказів погашення боргу або обґрунтованого контррозрахунку, колегія суддів вважає вимоги позивача про стягнення вказаних сум доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відтак, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, із ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» у повному обсязі в розмірі 48 125,88 грн.

Щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Таким чином, із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн, що разом становить 6 056,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Колегія суддів вважає вказаний розмір витрат обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, враховуючи, що відповідач не надав клопотання про їх зменшення та не спростував їх реальність.

Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 13 056,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () заборгованість за кредитним договором № 630927861 від 31 жовтня 2023 року в загальному розмірі 48 125 (сорок вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 88 копійок, яка складається з:

заборгованості за тілом кредиту (основним боргом) - 9 900,00 грн;

заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом - 38 225,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () судові витрати у загальному розмірі 13 056 (тринадцять тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, що складаються з:

судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн;

судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн;

витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 16 лютого 2026 року.

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов