УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 335/4002/25

провадження № 61-1955ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна від імені якої діє уповноважений орган Запорізька обласна прокуратура про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна від імені якої діє уповноважений орган Запорізька обласна прокуратура про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада

2025 року позовну заяву ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Яму Д. М., до держави Україна від імені якої діє уповноважений орган Запорізька обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як відшкодування моральної шкоди 2 000 000 грн; у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн, а всього 2 050 000 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2025 року змінено в частині стягнення розміру моральної шкоди, зменшено його

до 1 000 000 грн.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У лютому 2026 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Запорізької обласної прокуратури на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 25 лютого 2026 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У наданий суддею строк заявник усунув недоліки касаційної скарги.

В уточненій касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року, зменшивши розмір стягнення моральної шкоди до мінімального.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та постановах верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 751/4400/21, від 05 травня 2024 року у справі № 752/7098/22, від 30 вересня

2024 року у справі № 182/8958/21 , що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про зупинення виконання Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання обґрунтовує тим, що у разі виконання рішення до закінчення касаційного перегляду виникне ризик нецільового використання коштів та надмірне навантаження на видатки державного бюджету. Отже, для запобігання порушенню балансу інтересів сторін слід зупинити виконання оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання заявника зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання про зупинення виконання Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна від імені якої діє уповноважений орган Запорізька обласна прокуратура про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року.

Витребувати із Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

№ 335/4002/25.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 квітня 2026 року.

У задоволенні клопотання Запорізької обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник