Справа №337/558/26
Номер провадження 2/337/912/2026
УХВАЛА

про залишення позову без руху

12 лютого 2026 рокум. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , яка дії в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про визначення частки майна подружжя та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ганюков В.Д., звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжжя із зазначеним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки майна подружжя та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позивач зазначив ціну позову в розмірі 40748 гривень 00 копійок. Доказів на підтвердження дійсної вартості майна на час звернення до суду із позовом, позивачем до позовної заяви не додано.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання права власності на спадкове майно, тому ціна позову повинна бути зазначена в розмірі дійсної вартості нерухомого майна на момент пред`явлення позову.

Таким чином, зазначена позивачем ціна позову може не відповідати дійсній вартості спадкового майна, оскільки відсутні документи, що вказують на її реальну вартість.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, позивачу на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, на яке він просить визнати право власності, необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. В ч. 3 ст. 136 ЦПК України зазначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, відповідно до п. 14 ч.2 ст. 3 ЗУ « Про судовий збір», оскільки позовна заява подана в інтересах неповнолітніх дітей.

При цьому в п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання: заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відтак, позивач відповідно до закону не звільнена від сплати судового збору за вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. Позивачем не зазначено інших підстав звільнення його від сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно визначити ціну позову, обумовлену дійсною вартістю майна, надати підтвердження визначення дійсної вартості майна та у випадку збільшення ціни позову, надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору в новому розмірі (із урахуванням раніше сплаченого судового збору) або зазначити інші підстави звільнення позивача від сплати судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір», якщо такі є.

Згідно частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву позов ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки майна подружжя та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позову, вказаних у цій ухвалі, терміном 10 (десять) календарних днів з дня вручення (отримання) цієї ухвали судді.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Гнатик