Справа №760/1027/26
Провадження №2-з/760/87/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування у голови правління кооперативу «Жуляни-1» ОСОБА_6 відомостей:

- повні анкетні дані щодо ОСОБА_3 : день, місяць, рік народження, ІПН, а також засоби зв`язку. Ці дані необхідні, оскільки ОСОБА_3 має бути співвідповідачем по справі;

- належно завірену ксерокопію протоколу загальних зборів / зборів уповноважених/ членів ОК №3 від 15 вересня 2015 року. Даний документ має значення по справі, оскільки має обґрунтовувати підстави та законність вилучення гаража у Заявника та надання його ОСОБА_3 ;

- належно завірені документи, що гараж № НОМЕР_1 введений в експлуатацію 04 лютого 2010 року. Необхідно перевірити, чи був такий факт, тому що Заявник таких дій в 2010 року не здійснював;

- повідомити, чи працює в даний час головним бухгалтером ОСОБА_4 , якщо ні, вказати її адресу та засоби зв`язку. ОСОБА_4 разом з бувшим головою кооперативу підписала протокол від 15 вересня 2015 року, тому повинна бути допитана про обставини справи;

- у випадку ненадання кооперативом необхідних відомостей, надати відомості, які ідентифікують ОСОБА_3 , з Реєстру територіальної громади міста Києва, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що в 2015 році керівництво обслуговуючого кооперативу «Жуляни-1» вчинило незаконні дії щодо відчуження майна заявника. У зв`язку з вказаним заявник має намір звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересу. Зазначив, що необхідність забезпечення доказів виникла, оскільки без деяких доказів заявник не може кваліфікувати дії правопорушників, а також визначити спосіб поновлення порушених прав та інтересу на майно. Також є підстави припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2026 року для розгляду даної заяви визначено головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд приходить до наступного висновку.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, вважає, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч.3 ст.116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 4-5 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Проте, у заяві ОСОБА_1 відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.5 ст. 118 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 116, 117, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова