"12" березня 2026 р. Справа № 363/1199/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі №363/1199/26, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція-1», Вишгородської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Басараб Н.В. звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову у цивільній справі №363/1199/26, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», Вишгородської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, а саме просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та його підрядникам здійснення подальших всіх видів будівельних робіт на земельній ділянці ОСОБА_1 яка розташована, за адресою: в АДРЕСА_1 та на відстані не менше 15 м від будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до ДБН Б.2.2-12:2019 та інших норм для будівництва багатоповерхових будинків.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд дійшов до висновку, що заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову взагалі не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п. 6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява позивача про забезпечення позову, не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, що є імперативними нормами ЦПК України, з урахуванням положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі №363/1199/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Вишгородміськреконмтрукція-1», Вишгородської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі №363/1199/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Вишгородміськреконмтрукція-1», Вишгородської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва - повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк