УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа 475/760/21

провадження № 61-15720ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв Оксана Вікторівна, на постанову Миколаївського апеляційного суду

від 11 листопада 2025 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Осінь» до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Душейко Олеся Михайлівна, Доманівська селищна рада Миколаївської області, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок, припинення права власності, витребування земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Селянське (фермерське) господарство «Осінь» (далі - СФГ «Осінь») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру

у Миколаївській області, ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області

Душейко О. М., Доманівська селищна рада Миколаївської області, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок, припинення права власності, витребування земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 квітня 2024 року відмовлено СФГ «Осінь» у задоволенні позову.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов СФГ «Осінь» задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь СФГ «Осінь» земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0158, площею накладення 222202,8 кв. м (22,22028 га) та земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0159, площею накладення 243432,8 кв. м (24,34328 га),

що схематично зображено у дослідницький частині на схемі № 1 висновку експерта № 24-6185 судової земельно-технічної експертизи від 14 серпня 2025 року, складеного експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ Корман Т.

Відмовлено в задоволенні інших позовних вимог.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

14 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв О. В., через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада

2025 року у цій справі, в якій представник заявниці, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року та залишити в силі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Вуїв О. В., залишено без руху та запропоновано надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості земельних ділянок, тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 05 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв О. В., надіслала матеріали на усунення недоліків, з яких вбачається, що недоліки касаційної скарги представником заявниці усунуто.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв О. В., вказує:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував:

норми статті 387, 388 ЦК України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2025 року у справі № 911/906/23

та постановах Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 676/1795/20,

від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 15 жовтня 2019 року у справі

№ 911/3749/17, від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 11 лютого

2020 року у справі № 922/614/19, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19,

від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 22 вересня 2020 року у справі

№ 910/3009/18, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 28 вересня

2022 року у справі № 483/448/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17, від 20березня 2019 року у справі

№ 521/8368/15, від 18 березня 2020 року у справі №199/7375/16, від 20 травня

2020 року у справі № 199/8047/16, від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20;

щодо можливості прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, викладені в постановах від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19, від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18, від 27 липня 2022 року у справі № 754/695/20;

неможливості прийняття судом недопустимих доказів, викладені

у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі

№ 522/1029/18 та від 05 квітня 2024 року у справі № 420/5521/19;

- пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм статей 387, 388 ЦК України при витребуванні майна на користь користувача, а не власника, та забезпечення при такому витребуванні прав власника та можливості здійснення державної реєстрації у разі задоволення позовних вимог про витребування майна, як права власності,

так і права постійного користування (права оренди, права постійного користування, права суперфіції, права сервітутного користування тощо);

- пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів).

З огляду на зазначене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, до касаційної скарги додано заяву про зупинення дії постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року до закінчення

її перегляду в касаційному порядку.

Заява мотивована тим, що реалізація оскаржуваної постанови полягатиме

у внесенні змін у відомості про спірні ділянки, які містяться в двох державних реєстрах, і які взаємопов`язані між собою - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі. Внесення таких змін може призвести до виникнення, змін та припинення прав сторін у справі, а також інших осіб (територіальної громади Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, держави стосовно історичної пам`ятки-кургану), а також змін щодо інформації про особливий об`єкт правовідносин - земельних ділянок. І такі зміни у разі скасування оскаржуваної постанови можуть утруднити повернення

в попереднє становище як прав учасників спору та інших осіб, так і повернення

до попереднього стану предмету спору - земельних ділянок, як об`єктів цивільних прав відповідно до положень статті 79-1 ЗК України.

Крім того, вказує, що одна зі спірних ділянок межує з ділянкою державної власності, на якій розташований курган, в той час як судом не було залучено до участі у справі державний орган, який здійснює контроль за дотриманням законодавства в сфері охорони історичних пам`яток, а при проведенні судової експертизи експерт керувався координатами, наданими стороною позивача щодо земельної ділянки площею 50 га, які не враховували розташування кургану на ній, що було підтверджено експертом в судовому засіданні. Тому витребування на користь позивача земельних ділянок певною площею, без зазначення в рішенні чітких координат витребуваних ділянок, може призвести до формування і передачу

у власність позивача нової ділянки, до складу якої ввійде також ділянка

з розташованим на ній курганом.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до вимог частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи

чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв О. В., не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваної постанови, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області справу № 475/760/21.

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вуїв Оксана Вікторівна, в задоволенні заяви про зупинення дії постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року до закінчення її перегляду

в касаційному порядку.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції

з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу

в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська