УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 759/8839/25

провадження № 61-2792ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Лазоренко Тетяною Володимирівною, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання права на приватизацію квартири, без виключення цього житла з обліку службового житла, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання права на приватизацію квартири, без виключення цього житла з обліку службового житла, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 січня

2026 року, позов ОСОБА_1 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» про визнання новим наймачем в житлі та визнання права на приватизацію, без виключення з числа службового житла залишено без задоволення.

У березні 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Лазоренко Т. В., на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки документ сформований в системі «Електронний суд» 04 березня 2026 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що з повним текстом оскаржуваної постанови вона через представника ознайомилася у електронному кабінеті 02 лютого 2026 року, про що надає відповідні докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 23 листопада 2022 року у справі № 761/8565/20, від 27 серпня 2024 року у справі № 201/193/22, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті

389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання права на приватизацію квартири, без виключення цього житла з обліку службового житла, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом ОСОБА_1, подану її представником - адвокатом Лазоренко Тетяною Володимирівною, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 22 січня 2026 року.

Витребувати зі Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 759/8839/25.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 квітня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник