провадження № 4-с/208/14/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про повернення скарги)

18 березня 2026 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Подкопаєва І.А., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника - адвоката Крайнього Олександра Вікторовича, третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та про скасування постанов про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_1 із заявою до третьої особи: Покровський ДВС у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та про скасування постанов про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 року головуючим суддею визначено суддю Семіряд І.В..

Ухвалою від 08.12.2025 року встановлено, що подана заява по суті є скаргою на дії державного виконавця, у якій заявник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та про скасування постанов про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у межах виконавчого провадження № 58261159 на виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

На підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України справа передана на розгляд Заводському районному суду міста Кам`янського.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Ухвалою від 11.02.2026 року скарга залишена без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали позивачеві.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, сформованої з Автоматизованної системи документообігу суду "Д-3", ухвала суду від 11.02.2026 року по справі № 638/24440/25 була надіслана одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ було доставлено до електронного кабінету: 14.02.2026 року о 05:54:35 годині.

08.03.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника адвоката Крайнього О.В. надійшла заява про усунення недоліків разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування клопотання зазначено, що порушення строку подання заяви про усунення недоліків обумовлено відсутністю електропостачання, технічними збоями та неякісним інтернетом.

Дослідивши матеріали скарги, заяви про усунення недоліків, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини першої статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частин третьої, п`ятої, шостої статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Наслідки пропущення процесуальних строків визначені статтею 126 ЦПК України. Так, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (частина третя статті 127 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (частина шоста статті 127 ЦПК України).

Суддя, дослідивши матеріали заяви про усунення недоліків та зазначені у ній причини пропуску встановленого судом процесуального строку, дійшов до висновку про поважність наведених причин пропуску строку для подання заяви про усунення недоліків та наявність підстав для його продовження.

Перевіривши матеріали скарги та додані до неї документи, заяви про усунення недоліків, вирішуючи питання про прийняття скарги до розгляду, суд дійшов до висновку, що зазначені в ухвалі суду від 11.02.2026 року недоліки заявником не усунуті в повному обсязі, що унеможливлює прийняття скарги до розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У постанові від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повернення судом першої інстанції позивачці її позовної заяви в цій справі у зв`язку з невиконанням ухвали вказаного суду про усунення недоліків позовної заяви переслідує легітимну мету та має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Оскаржуване судове рішення зумовлене не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивачки до суду, а лише невиконанням нею процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви. Такого змісту дії не можуть свідчити про обмеження її права на судовий захист.

Розгляд заяви, яка складена без дотримання передбачених вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Так, залишаючи скаргу ОСОБА_1 без руху, суддя зазначила, що в порушення вимог пункту 2 частини третьої статті 175, пункту 3 частини третьої статті 448 ЦПК України у скарзі відсутні відомості щодо інших учасників справи (повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету). Зокрема, в межах виконавчого провадження такими іншими учасниками справи є стягувач/стягувачі.

Також в порушення вимог пунктів 4 - 9 частини третьої статті 448 ЦПК України відсутні відомості:

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заява про усунення недоліків, подана представником заявника адвокатом Крайнім О.В., зазначених відомостей не містить, в доданих документах відсутні будь-які матеріали виконавчого провадження, в межах якого оскаржується бездіяльність державного виконавця, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження також не зазначений ані в тексті скарги, ані шляхом надання постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором, не повідомлено суду дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, не повідомлені причини неможливості надання такої інформації, клопотання про витребування доказів також до матеріалів заяви не долучено.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в порушення вимог частини третьої статті 448 ЦПК України подана скарга вищезазначеним вимогам не відповідає, не містить відомості передбачені пунктами 3 - 9 частини третьої статті 448 ЦПК України, заявник наведені в ухвалі від 11.02.2026 року недоліки скарги не усунув, що є підставою для її повернення.

У постанові Верховного суду від 10.03.2021 року у справі № 766/17333/20-ц, суд наголосив, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» - це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

А тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі розгляду скарги на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Крайнього Олександра Вікторовича про поновлення строку, встановленого судом для подання заяви про усунення недоліків - задовольнити частково.

Продовжити строк, встановлений судом для подання заяви про усунення недоліків.

Скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Крайнього Олександра Вікторовича, третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та про скасування постанов про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - повернути.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя І. А. Подкопаєва