печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2026 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Остапчук Т.В., секретаря судового засідання Погребняк В.Д., за участю заявника - ОСОБА_1 , представника відповідача - Маліцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі 757/12326/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січня 2023 р. позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення відносно вимог клопотання позивача від 28.11.2022 № 113128/22-вх про постановлення судом окремої ухвали про порушення вимог ст. 129, 129-1 Конституції України службовими особами Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які уповноважені на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101, що полягає у невиконанні ухвал Печерського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 757/4981/19-к, від 17.04.2019 у справі № 757/9484/19-к, від 22.04.2019 у справі № 757/9082/19-к. В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 просив задовольнити вказану заяву. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вказаної заяви. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви позивача про винесення додаткового рішення, надані копії документів, приходить до наступних висновків. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23.12.2022 року було відмовлено в позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави Україна, в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (01601, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-а, ), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про зобов`язання вчинити дії. Постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення. Постановою Верховного Суду від 21 січня 2026 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії - скасовано і ухвали в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.Стягнули з держави України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування шкоди. Частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є не вирішення судом певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення (пункт 1 частини першої статті 270 ЦПК України). При цьому додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених законом, і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі». ОСОБА_1 у своїй заяві порушує питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 757/12326/19-ц, посилаючись на те, що Печерський районний суд міста Києва за результатом розгляду справи у рішенні від 23 грудня 2022 року не вирішив клопотання позивача від 28.11.2022 № 113128/22-вх про постановлення судом окремої ухвали про порушення вимог ст. 129, 129-1 Конституції України службовими особами Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які уповноважені на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101, що полягає у невиконанні ухвал Печерського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 757/4981/19-к, від 17.04.2019 у справі № 757/9484/19-к, від 22.04.2019 у справі № 757/9082/19-к. Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначив, що під час вирішення питання про постановлення окремої ухвали суд має керуватися тим, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). Беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, однак рішення Печерського районного суду міста Києва від 23.12.2022 року - скасовано та ухвалено нове, а тому суд вважає за необхідне відмовити їй в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. На підставі вищевикладеного. керуючись вимогами ст. ст. 141, 260, 261, 270, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі 757/12326/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.В.Остапчук