Номер провадження: 22-з/813/149/26
Справа № 494/430/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Комлевої О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Громіка Р.Д., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 239 241,78 грн. та судового збору.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення зазначених недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду.

22 січня 2026 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Громіка Р.Д. на підставі ст. 36 ЦПК України, оскільки його дії об`єктивно створюють сумнів у неупередженості та без сторонності суду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що суддя відмовляючи у звільненні від сплати судового збору фактично вийшов за межі дискреції, наданої п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», підмінив чіткий законодавчий критерій власною оцінкою так званого «майнового стану» та застосував розсуд там, де закон встановлює імперативний та математично визначений критерій. Враховуючи вищезазначене відповідач зазначає, що вона не може довіряти судді, який на етапі доступу до суду створює штучні перешкоди, порушуючи процесуальне законодавство та верховенство права, діючи на свій розсуд, що виходить за межі законності, та викликає у відповідача об`єктивні сумніви в його неупередженості.

Враховуючи вищезазначене заявниця посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявила даний відвід.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та справу передано для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 33 ЦПК України.

12 лютого 2026 року автоматизованою системою документообігу суду розподілено справу судді Комлевій О.С. для вирішення питання про відвід судді Громіка Р.Д.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши підстави заяви про відвід, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід судді заявлено на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, а саме наявність обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, вищевказані обставини не можуть слугувати підставою для відводу судді Громіка Р.Д. у даній цивільній справі, оскільки сумніви заявниці, щодо неупередженості та необ`єктивності, при розгляді даної справи не ґрунтуються на фактичних даних, а є її суб`єктивним припущенням, що не може бути достатньою підставою, в розумінні ст.36 ЦПК України, для відводу судді.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Проте, несприятлива позиція суду, особами, які беруть участь у справі, з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості. Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах. Припущення не є підставою, у даному випадку, для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, наведені заявницею обставини стосуються її незгоди із процесуальним рішенням судді, тому не можуть бути підставами для відводу суддів у розумінні п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо заінтересованості судді. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу судді Громіка Р.Д. при розгляді даної справи, заявницею до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Таким чином, оскільки заявницею не були наведені об`єктивні причини щодо наявності обставин, які б викликали сумніви щодо неупередженості або об`єктивності судді, апеляційний суд відмовляє в задоволені заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Громіка Р.Д. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева