Провадження № 6/761/327/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ясінської Наталії Юріївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ясінська Наталія Юріївна звернулася до суду з поданням, в якому просить надати дозвілна примусове проникнення до житла боржника: ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ясінської Наталії Юріївни перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-4873/10 , що видав Шевченківський районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" заборгованість по кредиту у розмірі 148 491, 03 доларів США, що в еквіваленті складає 1 178 721, 58 грн., а також судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн.та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.; 840,00 грн. за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача в судові засідання.

Приватний виконавець зазначає, що зі свого боку, вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду, однак, у зв`язку зі свідомим невиконанням Боржником своїх обов`язків, які вона має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на нього, рішення суду досі залишається невиконаним.

Згідно з ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин 1, 3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ясінської Наталії Юріївни перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-4873/10 від , що видав Шевченківський районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" заборгованість по кредиту у розмірі 148 491, 03 доларів США, що в еквіваленті складає 1 178 721, 58 грн., а також судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн.та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.; 840,00 грн. за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача в судові засідання.

10 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ясінською Наталіє Юріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

10 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ясінською Наталіє Юріївною винесено постанову про арешт майна ОСОБА_3 , арешт коштів боржника.

10 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ясінською Наталіє Юріївною винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 основної винагороди та постанову про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій.

Постанови від 10 жовтня 2025 року приватним виконавцем було направлено на адресу ОСОБА_3 , вказану у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовим відправленням №R66.

Відповідно до відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України №295973407 від 10 жовтня 2025 року відсутні дані про зареєстровані за ОСОБА_3 транспортні засоби.

Згідно з відповідями Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України №31/26/21-11179-2025 станом на 01 листопада 2025 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_3 відсутня.

Згідно з відповідями Головних управлінь Держгеокадастру в областях земельні ділянки, зареєстровані за ОСОБА_3 , відсутні.

Відповідо до листа за вих. №109-6954 від 31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіді КП КМР "КМ БТІ" №062/14-1390 від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

07 листопада 2025 року приватним виконавцем Ясінською Наталією Юріївною здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак в ході вчинення виконавчої дії потрапити до квартири не вдалося. Приватним виконавцем залишено виклик від 06 листопада 2025 року, який містив наступну вимогу: ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 11 листопада 2025 року на 12:00 за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчиля, буд. 42, оф. 331.

11 листопада 2025 року ОСОБА_1 до офісу приватного виконавця Ясінської Наталії Юріївни не з`явився.

24 листопада 2025 року приватним виконавцем Ясінською Наталією Юріївною направлено рекомендованим листом з повідомленням №R6 вимогу про надання доступу приватному виконавцю до квартири АДРЕСА_2 .

02 грудня 2025 року приватним виконавцем Ясінською Наталією Юріївною здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак в ході вчинення виконавчої дії потрапити до квартири не вдалося.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 439 ЦПК України . Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоза наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 761/37339/19).

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця. Також, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року визначено що за змістом пункт 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника у вільному доступі державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Зі змісту подання, а також долучених до нього документів убачається, що приватним виконавцем в ході примусового виконання проведено значну кількість виконавчих дій та встановлено факт відсутності у боржника коштів на рахунках в банківських установах, встановлено факт відсутності у боржника офіційних доходів, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

Також, матеріалами подання приватного виконавця підтверджено, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та отримав вимоги про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій з метою перевірки та опису належного боржнику майна.

З огляду на тривалість невиконання боржником судових рішень, які перебувають на примусовому виконанні, така поведінка боржника свідчить про ухилення від вимог приватного виконавця, направлених на виконання рішення суду та небажання боржника виконувати покладений на нього обов`язок зі сплати стягнутих коштів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що приватний виконавець вживав всіх можливих заходів для виконання рішення, однак, боржник рішення суду не виконує, здійснити перевірку майнового стану за місцем проживання боржника, немає можливості, що є перешкодою для виконання рішення суду, а тому оскільки, виконавець звертався до боржника з вимогою про намір вчинити виконавчі дії саме з метою перевірки та опису належного боржнику майна, суд приходить до висновку, про задоволення подання про надання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ясінської Наталії Юріївни дозволу на примусове проникнення до житла, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ясінської Наталії Юріївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ясінській Наталії Юріївні дозвіл на примусове проникнення до житла, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту належного ОСОБА_1 рухомого майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: