Справа № 296/7568/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року м.Житомир
Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
03.02.2026 на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича надійшла заява, відповідно до змісту якої просить ухвалити додаткове рішення, яким пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 2 988,82 грн.
Ухвалюючи рішення у справі № 296/7568/25, судом не було вирішено питання щодо стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а тому такі підлягають розподілу в додатковому рішенні суду.
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.02.2026 заяву про ухвалення додаткового судового рішення постановлено розглядати без повідомлення сторін.
Вказану ухвалу суду позивачем отримано 13.02.2026, а матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення - 08.02.2026, що підтверджується повідомленнями про доставку документів до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ».
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та справи №296/7568/25, суд дійшов наступного висновку.
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, в поданому 22.08.2025 відзиві на позовну заяву представник відповідачки -адвокат Калінін С.К. вказав, що відповідачка очікує понести в зв`язку із розглядом справи витрати на надання правничої допомоги у сумі 5 000,00 грн на виконання умов п.2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 14.08.202, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери».
Судом в рішенні від 23.12.2025не вирішувалось питання про стягнення з позивача понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу.
У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) від 05 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 19 Закону №5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено.
На підтвердження розміру понесених відповідачкою ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, до відзиву на позовну заяву було додано:
- договір про надання професійної правничої допомоги №б/н/25 від 14.08.2025, підписаний ЕЦП адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем та клієнтом ОСОБА_1 ;
- додаток № 1 від 14.08.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н/25 від 14.08.2025, підписаний ЕЦП адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем та клієнтом ОСОБА_1 ;
- акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21.08.2025 (додаток № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н/25 від 14.08.2025), складений адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем;
- ордер серії ВІ № 1325699 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 згідно договору про надання правничої допомоги №б/н/25 від 14.08.2025 адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем № 2212 від 26.06.2018.
Згідно п.п 1.1, 1.2 розділу 1 договору про надання професійної правничої допомоги №б/н/25 від 14.08.2025, предметом даного договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту по справі № 296/7568/25 за позовом ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна Сергія Костянтиновича,представляє інтереси клієнта ОСОБА_1 в судах у справах цивільного судочинства, подає заяви, клопотання, пояснення, відводи, заперечення, скарги, отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, подавати докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів клієнта.
За змістом розділу 3 договору, за правничу (правову) допомогу, передбачену в п.п. 1.1. 1.2 договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) розмір якого, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору, з урахуванням рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» № 3/2018 від 17.07.2018.
Пунктом 2 додатку № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 14.08.2025 визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5 000,00 грн у строк до набрання судового рішення законної сили у справі, що визначена предметом договору.
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 21.08.2025 адвокат надав такі послуги клієнту: усна консультація у справі № 296/7568/25; вивчення та аналіз матеріалів позовної заяви; складання відзиву на позовну заяву. Всього витрачено 12 год., вартість послуг складає 5000 грн.
У відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно статті 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Можливість стягнення фіксованого розміру гонорару адвоката підтверджена позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Наданими представником відповідачки документами підтверджується факт надання правничої допомоги адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем відповідачці ОСОБА_1 .
Беручи до уваги наведене, надані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, обсяг витраченого часу представником відповідача на участь у справі, зокрема, складання відзиву на позовну заяву, предмет спору та обсяг доказування, розмір частково стягнутої кредитної заборгованості та витрат на правничу допомогу з відповідачки на користь позивача у рішенні суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн, що є справедливим та співмірним складності справи.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -
Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В решті вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 13.02.2026.
Суддя М. В. Петровська