Справа № 761/1908/26
Провадження № 2/761/7787/2026
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Притула Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання права, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява в порядку, передбаченому ЦПК України, в якій позивач просить: визнати його, як військовослужбовця, який має понад 27 календарних років вислуги на військовій службі, потребує поліпшення житлових умов, обрав місто Київ для проживання з урахуванням встановленого порядку (у результаті вільного вибору населеного пункту для проживання за місцем проходження військової служби у місті Києві) та виявив бажання побудувати приватний жилий будинок, передбачене п. 6 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на одержання присадибної ділянки (земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) у місті Києві шляхом виконання Київською міською радою (), Київською міською державною адміністрацією () їх як органів місцевого самоврядування обов`язків, визначених абз. 2 п. 6 ст. 12 цього Закону, згідно із його клопотанням від 28.01.2023 (вхідний у Київській міській раді, КМДА реєстраційний № 757038018 від 31.01.2023), заявою (клопотанням) від 27.11.2025 на підставі ч. 1 ст. 47 Конституції України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі не визнають право позивача на одержання земельної ділянки про що повідомлено відповідним листом. Таким чином позивач фактично оскаржує дії відповідачів про відмову в наданні йому земельної ділянки.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постановах від 23 травня 2018р. у справі №914/2006/17 та від 21 серпня 2019р. у справі № 362/5657/17.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст.1 Закону України «Про адміністративну процедуру» цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2 цього Закону, функції публічної адміністрації - надання адміністративних послуг, здійснення інспекційної (контрольної, наглядової) діяльності, вирішення інших справ за заявою особи або за власною ініціативою адміністративного органу.

Згідно з пунктами 1,3 ч.1 ст.1 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону; суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

За змістом пунктів 1, 2 та 9 частини першої статті 4 КАС України:

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отож з аналізу приведених положень законодавства слідує, що публічно - правовим спором визнається також спір звернений до іншого суб`єкта за умови здійснення ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, вказаний спір є публічно-правовим, а Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація в розумінні ст.4 КАСУ є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст. 4 цього Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції і в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Отже, вказаний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства так як предметом спору є перевірка законності рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання його владних управлінських функцій.

Частиною 1 статті 20 КАСУкраїни визначено категорії спорів, які підсудні місцевим загальним судам, як адміністративним. Згідно з ч.2 цієї статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Враховуючи положення статті 20 КАС України вказаний спір підсудний окружним адміністративним судам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо : заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що за встановлених обставин у відкритті провадження у справі необхідно відмовити, оскільки заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює позивачу можливість звернутися з вищезазначеними позовними вимогами в порядку та за правилами підсудності, визначеними КАС України.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, в червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність (справа №320/19928/23) та в позовних вимогах просив:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради та її виконавчого органу - Київської міської державної адміністрації, що триває дотепер та проявилась у ненаданні ОСОБА_1 як військовослужбовцю (ветерану війни - учаснику бойових дій), який має понад 24 роки вислуги на військовій службі, потребує поліпшення житлових умов й обрав місто Київ для проживання з урахуванням встановленого порядку (у результаті вільного вибору місця проживання в районі проходження військової служби), всупереч положенням 9.2 ст.3, ч.1 ст.47, ст.64 Конституції України, ст.4, п.6 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.14 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» запитуваної мною відповідно до клопотання від 28.01.2023, раніше (31.01.2023 за вхідним реєстраційним №757038018) внесеного на розгляд Київської міської ради та її виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації), земельної ділянки площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території міста Києва, ненаданні допомоги в індивідуальному житловому будівництві на цій ділянці згідно із законом;

-зобов?язати Київську міську раду та ї виконавчий орган - Київську міську державну адміністрацію у межах їхньої компетенції на підставі положень аб3.2 п.6 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.14 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч.1 ст.47 Конституції України невідкладно і першочергово відвести, надати ОСОБА_1 як військовослужбовцю (ветерану війни - учаснику бойових дій), який має понад 24 роки вислуги на військовій службі, потребує поліпшення житлових умов й обрав (шляхом вільного вибору місця проживання в районі проходження військової служби) місто Київ для проживання, безоплатно присадибну ділянку площею до 0,10 га на території міста Києва з урахуванням визначеної клопотанням від 28.01.2023, раніше (31.01.2023 за вхідним реєстраційним №757038018) внесеним на розгляд Київської міської ради, її виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації), пріоритетності варіантів бажаного місця розташування ділянки (на провулку Ковальському між сквером імені Мирослава Мисли і пішохідною частиною цього провулку, біля його перехрестя з вулицею Сім?ї Бродських, тобто на місцині, яка є вільною частиною, орієнтовно 0,07 га, земельної ділянки з кадастровим номером: :69:035:0022, насамперед, або неподалік від берегів річки Дніпро, або в іншому придатному для приєднання приватного жилого будинку до міських комунікацій, технічних каналів постачання комунальних послуг місці на охопленій чинним Генеральним планом міста Києва його території) та допомогу в індивідуальному житловому будівництві на цій ділянці згідно із законом, а також організувати розроблення детального плану території та затвердити його у встановленому законом порядку у разі виникнення законної необхідності щодо забезпечення на підставі ч.2 ст.3 Конституції України права на одержання вказаної присадибної ділянки у такий спосіб;

-стягнути із Київської міської ради та її виконавчого органу - Київської міської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 , як військовослужбовця (ветерана війни - учасника бойових дій), який має понад 24 роки вислуги на військовій службі, потребує поліпшення житлових умов й обрав (шляхом вільного вибору місця проживання в районі проходження військової служби) місто Київ для проживання, безоплатно присадибну ділянку площею до 0,10 га на території міста Києва з урахуванням визначеної клопотанням від 28.01.2023, раніше внесеним (реєстраційний №757038018 від 31.01.2023) на розгляд Київської міської ради, її виконавчого органу (КМДА), пріоритетності варіантів бажаного місця розташування ділянки (на провулку Ковальському між сквером імені Мирослава Мисли і пішохідною частиною цього провулку, біля його перехрестя з вулицею Сім?ї Бродських, тобто на місцині, яка є вільною частиною, орієнтовно 0,07 га, земельної ділянки з кадастровим номером: :69:035:0022, насамперед, або неподалік від берегів річки Дніпро, або в іншому придатному для приєднання приватного жилого будинку до міських комунікацій, технічних каналів постачання комунальних послуг місці на охопленій чинним Генеральним планом міста Києва його території) та усю передбачену законодавством України у межах повноважень означених органів місцевого самоврядування допомогу в індивідуальному житловому будівництві на стягнутій ділянці згідно із законом в якості відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ненадання цієї ділянки та допомоги в її забудові за цільовим призначенням всупереч як положенням ч.2 ст.3, ч.5 ст. 17, ч.1 ст.47, ст.64 Конституції України, ст.4, п.6 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так й законним очікуванням відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на даний час спір не вирішено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 186, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання права.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г. Притула