Справа № 143/266/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.03.2026 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Тітова Т. Л., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Маліцький М. В., до Погребищенської міської ради про визнання права власності на самовільно побудований громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами,

установила:

12.03.2026 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький М. В. звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно побудований громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійшла висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з огляду на таке.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви встановлено статтями 175, 177 ЦПК України.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів

зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький М. В. просить визнати за позивачкою право власності на самовільно побудований громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що передбачено ч. 1 с. 15 ЦК України, та ч. 1 ст. 3 ЦПК України. У зв`язку з цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що відповідне питання було предметом розгляду компетентного органу, рішення якого або відсутність такого рішення свідчать про наявність спору про право.

Порядок прийняття в експлуатацію збудованого об`єкта, визначається Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, і Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2011 року № 461.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Також суд бере до уваги роз`яснення, викладені в постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012. Згідно із зазначеними роз`ясненнями, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу, чи зазначено у позовній заяві обставини щодо звернення позивача до органу державного архітектурно- будівельного контролю з питання прийняття об`єкта в експлуатацію, а також чи наведено посилання на докази, що підтверджують такі обставини. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд залишає позовну заяву без руху та надає строк для усунення недоліків.

Всупереч викладеному, представник позивачки не надав доказів звернення до компетентних органів щодо узаконення самочинного будівництва, а також доказів неможливості вирішення цього питання в адміністративному порядку.

Крім того, суд звертає увагу позивачки та її представника на те, що порядок набуття права власності на самочинно збудоване майно врегульоване ст. 376 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми житловий будинок, будівля, споруда чи інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання такій особі земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Разом з тим, представник позивачки адвокат Маліцький М. В., заявляючи вимогу про визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно, не надав до суду довідки про відсоток готовності об`єкта самочинного будівництва, технічного висновоку проєктної організації або спеціаліста, експерта щодо відповідності стану об`єкта самочинного будівництва державним будівельним нормам; висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог а також документів, що підтверджують відсутність порушення прав інших осіб під час здійснення самочинного будівництва. Крім того, представником позивачки не надано доказів звернення до компетентного органу з питання оформлення права власності на самочинне будівництво та отримання відмови у такому оформленні.

Також у позовній заяві не зазначено, яким саме чином відповідач Погребищенська міська рада порушує право позивачки та який спосіб їх захисту вона просить застосувати.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з обов`язком дотримання встановлених процесуальним законом процесуальних механізмів реалізації цього права.

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачці (її представнику) строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ЦПК України. Зокрема, позивачці (її представнику) необхідно зазначити, яким чином відповідач Погребищенська міська рада порушує права позивачки та який спосіб захисту порушеного права позивачка (її представник) просить застосувати.

Крім того, позивачці необхідно надати наступні документи відповідно до кількості учасників справи: довідку про відсоток готовності об`єкта самочинного будівництва; технічний висновок проектної організації або спеціаліста, експерта щодо відповідності стану об`єкта самочинного будівництва державним будівельним нормам; висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних та протипожежних вимог; документи, що підтверджують відсутність порушення прав інших осіб під час здійснення самочинного будівництва; а також докази звернення до компетентних органів щодо узаконення самочинного будівництва або докази неможливості вирішення цього питання в адміністративному порядку.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маліцький М. В., до Погребищенської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами залишити без руху.

Надати позивачці або її представнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі якщо позивачка або її представник не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці.

Копію ухвали надіслати позивачці та її представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя