Справа № 395/488/26 Провадження № 2-з/395/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

16 березня 2026 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Орендовського В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Піддубної Н.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 395/488/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Наталія Вікторівна про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 395/488/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Наталія Вікторівна про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначив, що предметом спору є заповіт, складений 15 серпня 2025 року ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відповідачем відкрито спадкову справу у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Наталії Вікторівни. У разі видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на підставі оспорюваного заповіту відповідач може набути право власності на спадкове майно та розпорядитися ним, що призведе до виникнення нових правовідносин щодо спірного майна та істотно ускладнить або зробить неможливим виконання можливого рішення суду.

Заявник просить суд:

заборонити приватному нотаріусу Забуранній Оксані Володимирівні, вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

накласти арешт на спадкове майно, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Розглянувши заяву, дослідивши додані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Зважаючи на те, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, також з метою ефективного захисту порушених прав позивача,приймаючи до уваги надані суду докази, суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Забуранній Оксані Володимирівні вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Що стосується накладення арешту на спадкове майно, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , то в цій частині суд відмовляє у задоволенні заяви, оскільки заявник не вказав у своїй заяві на яке саме майно необхідно накласти арешт (назва, реєстраційний номер, ідентифікаційний номер транспортного засобу, індивідуальні ознаки, тощо).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову розглянута 16.03.2026 року, оскільки 13.03.2026 року суддя проходив навчання в НШС України та не мав права ухвалювати будь-які рішення у судових справах.

Керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 395/488/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Наталія Вікторівна про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

До набрання рішенням суду у справі законної сили забезпечити позов шляхом заборони:

приватному нотаріусу Забуранній Оксані Володимирівні (26000, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 93/2) вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ;

державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням суду у справі.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову направити приватному нотаріусу Забуранній Оксані Володимирівні та державному реєстратору ЦНАП Новомиргородської міської ради для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 16березня 2026 року.

Суддя В.А. Орендовський