Справа № 2-0957-2010
Провадження № 6/204/7/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» з заявою про заміну стягувача, шляхом заміни стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у справі № 2-0957-2010 з виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором 498681 грн. 15 коп., судові витрати за подачу позову у розмірі 1 730 грн., а всього 500 411 грн. 15 коп. В обґрунтування заяви вказано на те, що 26 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого було Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого АКІБ «УКРСИББАНК» надав позичальнику кредит в сумі 53 864 доларів США, що дорівнює еквіваленту 272 013,20 гривень за курсом НБУ на день укладення Кредитного договору, а Позичальниця зобов`язалася сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит у повному обсязі. Позичальниця не виконувала свої обов`язки за вказаним Кредитним договором, у зв`язку з чим ПАТ «УкрСиббанк» зверталось до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Боржника про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 у справі № 2-0957-2010 задоволено позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто з Боржника суму заборгованості за кредитним договором 498681 грн. 15 коп., судові витрати за подачу позову у розмірі 1 730 грн., а всього 500 411 грн. 15 коп. Вищезазначене судове рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» стало новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло між АКІБ «УкрСиббанк» та Боржником за вищевказаним Кредитним договором, а також договорами забезпечення до них. В подальшому між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір № 2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1980. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, AT «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.11.2007 та за договорами забезпечення до нього. Таким чином, кредитора за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.11.2007 було змінено з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше надав заяву відповідно до якої просив здійснити розгляд заяви без участі представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-0957-2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором 498 681,15 грн. судові витрати за подачу позову у розмірі 1730 грн., а всього 500 411,15 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та підлягає виконанню.

Проте, 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «Укрдебт Плюс» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги №2082/К.

розгляду судом даної заяви відомості про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, свідчить про те, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.

Також, Велика Палата в даній постанові звернула увагу, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду вказувала: «75. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

При цьому, заявник не надав будь-які відомості чи докази про відкриття виконавчого провадження з часу видачі виконавчого листа - 2010 року по дату звернення із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах.

Крім того, щодо документів, наданих в якості доказів правонаступництва, також слід зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС" просить - замінити сторону стягувача у виконавчому листі по цивільній справі № 2-0957-2010 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС". Проте, надає договір №2082/к купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС». В єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні будь-які рішення стосовно процесуального правонаступництва ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" по цивільній справі № 22-0957-2010, не додано жодних документів стосовно такого правонаступництва і до заяви.

Надання заявником документів, які вказують на придбання кредитного портфелю від ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", зокрема ніким не підписаним Витяг з Додатку № 1 Договору №2082K/ купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019 року, який належним чином не оформлений жодним чином не доводить та не може доводити перехід прав та обов`язків ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» як кредитора до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС" за договором № від 26.11.2007 року.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви та заміни сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником, відповідно до змісту її вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 258-260, 352-354, 442, 512 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про заміну стягувача - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова