Справа 484/6056/25
Провадження № 2-др/484/7/26
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

17.03.2026Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Медведєвої Н.А. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Все для даху" про стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Все для даху" про стягнення заробітної плати за період з серпня по жовтень 2025 у розмірі 6112,50грн.

Ухвалою суду від 16.02.2026 на підставі заяви представника позивача позовна заява залишена без розгляду.

10.02.2026 представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Все для даху" ОСОБА_1 надав заяву про стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000грн, вказуючи, що такі витрати здійснені внаслідок необґрунтованих дій позивача, який звернувся до суду із завідомо безпідставним та необґрунтованим позовом, який не мав шансів на повне або часткове задоволення, що, на його думку, свідчить про зловживання позивачем та його представником правом звернення до суду та процесуальними правами, чим завдану істотну шкоду відповідачу у виді вжиття заходів до захисту та витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана заява прийняти до розгляду та постановлено розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Будь-які заяви або клопотання від позивача не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З огляду на системне тлумачення положень ч.5, 6 ст.142 ЦПК України, ч.9 ст.141 ЦПК України необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

У постанові від 08.01.2026 у справі №129/390/20 Верховний Суд вказав, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом із цим, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, яке само по собі не підтверджує наявність необґрунтованих дій позивача. Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування, необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Все для даху" не надав суду докази на підтвердження того, що позивач пред`явив завідомо безпідставний позов, вчиняв будь-які недобросовісні дії, чи мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача. При цьому звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть вважатися необґрунтованими.

Отже, з огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.133, 142, ,246,258-261,263,270 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у прийнятті додаткового рішення у справі позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Все для даху" про стягнення заробітної плати відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А. Медведєва