Справа № 452/3417/25
Провадження № 2/452/33/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2026 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 10 вересня 2025 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 601006799.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 31 грудня 2020 року сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 269 від 30 січня 2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором

№ 601006799.

Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27 лютого 2025 року укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30679 грн. 20 коп., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 24679 грн. 20 коп. - сума заборгованості по процентам.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором

№ 601006799 в розмірі 30679 грн. 20 коп., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 24679 грн. 20 коп. - сума заборгованості по процентам.

У зв`язку із наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати (а.с.1-5).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1792224 від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.45).

До суду 01 жовтня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Бобак О.Б., в якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не підтверджено факт перерахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу на його рахунок грошових коштів в сумі 6000,00 грн.; позивач не довів факту переходу до нього прав вимоги до відповідача за кредитним договором № 601006799 від 14 листопада 2023 року, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні (а.с.47-51).

На адресу суду 13 жовтня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 подав додаткові пояснення у справі в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Зазначив, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора та має силу договору, який укладений у письмовій формі. Договір є дійсним, сторонами не оспорювався. Сам факт його укладання не оспорюється стороною відповідача. Позивач позбавлений можливості надати суду виписку з особового рахунку ОСОБА_1 оскільки не є банківською установою, не здійснював безпосередньо перерахуваненя грошових коштів та не формує виписки за рахунками. Відповідачем наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував, власний розрахунок заборгованості суду не надав. Дійсність переходу права вимоги до позивача підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» з додатковою угодою та договором факторингу № 27/0225-01 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.55-76).

Крім того, на адресу суду 13 жовтня 2025 року представник позивача Гончарук Д.Р. подав клопотання про витребування доказів (а.с.110-116).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 жовтня 2025 року витребувано у Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 14.11.2023; інформацію щодо належності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 ; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_2 , 14.11.2023 грошових коштів у розмірі 6000.00 грн. за кредитним договором № 601006799 (а.с.112).

Витребувані судом докази надійшли до суду 18 листопада 2025 року (а.с.124-126).

Представник відповідача адвокат Бобак О.Б., яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача та додала витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 150 від 24 травня 2024 року та довідку (форми 5) згідно яких ОСОБА_1 з з 24 травня 2024 року перебуває на військовій службі (а.с.119-120, 130-131).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 14 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 601006799.

Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 9800 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1. Договору).

Сума Кредитного ліміту, вказана в п.2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника (п.2.2. Договору).

Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 6000 грн. 14 листопада 2023 року (що є датою надання кредиту) (п.2.3. Договору).

Другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах визначених цим Договором (п.2.4.Договору).

Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору (п.2.5. Договору).

На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 16 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу (п.3.1. Договору).

За період від видачі Кредиту до 30 листопада 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 383,25 % річних, що на день укладення Договору становить 1,05 % від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.8.3.1. Договору).

У разі, якщо Позичальник ініціює Пролонгацію один або декілька разів, за період з наступного дня після 30 листопада 2023 року проценти нараховуються за ставкою 766,50 % річних, що на день укладення Договору становить 2,10 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.8.3.2. Договору).

Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення Договору становить 2,98 % в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (п.8.4. Договору).

У розділі 15 «реквізити сторін» Договору містяться персональні дані ОСОБА_1 , в тому числі дані паспорта, РОНКПП, номер мобільного телефону та електронна адреса (а.с.16).

Згідно платіжного доручення від 14 листопада 2023 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 обумовлену договором суму 6000 грн. (а.с.18).

Згідно відповіді АТ «ПриватБанк» від 07.11.2025 року на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 14.11.2023 року зараховані грошові кошти в сумі 6000,00 грн. (а.с. 124-125).

Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 601006799 від 14 листопада 2023 року, виготовленим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», заборгованість ОСОБА_1 станом на 30 січня 2024 року становить 16330 грн. 80 коп., з яких:

6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10330 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками (а.с.19).

Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції (далі Закон № 675-VIII).

Відповідно до п. 5, 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII: електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Згідно частин 3, 4, 6, 8, 12 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону № 675-VIII передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом.

Частина 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі

№ 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

ОСОБА_1 шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатору, отриманого від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто електронний договір є укладеним та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

Стороною відповідача укладання Договору між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 не спростовано. Даних про те, що Договір відповідачем оспорювався, визнавався недійсним в судовому порядку матеріали справи не містять, а відтак він є чинним і підлягає до виконання.

Як зазначалося, товариство свої зобов`язання перед відповідачем за Договором виконало та надало кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що також знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із частиною третьою статті 1079 ЦК України, у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Як встановлено судом між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, яку укладено 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.21-24).

Відповідно до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон Плюс», Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.26-27).

Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 601006799 від 14 листопада 2023 року, виготовленим ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 станом на 27 лютого 2025 становить 30679 грн. 20 коп., з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24679 грн. 20 коп. - заборгованість за відсотками (а.с.20).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 2 від 27 лютого 2025 року, сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 601006799 від 14 листопада 2023 року становить 30679 грн. 20 коп., з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24679 грн. 20 коп. - заборгованість за відсотками (а.с.29).

Таким чином, враховуючи укладені договори факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 601006799.

Оскільки відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення запозичених коштів, у позивача виникло право вимагати від ОСОБА_1 суми кредиту.

Щодо розміру заборгованості суд виходить з такого.

Позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за Договором,

що становить 30679 грн. 20 коп., з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24679 грн. 20 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі.

Ваховуючи викладене, судом вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 6000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом суд зазначає наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Як вбачається із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 150 від 24 травня 2024 року, солдат ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу за призовом під час загальної мобілізації; згідно довідки від 17.11.2025 року форми 5 перебуває на військовій службі (а.с.130,131).

Таким чином відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Враховуючи встановлені обставини та наведені положення законодавства, суд вважає, що умови договору про зобов`язання позичальника, крім суми позики, сплатити на користь позикодавця проценти не підлягають застосуванню, як такі, що суперечать закону.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджено наданим позивачем платіжною інструкцією № 132078 від 19 серпня 2025 року (а.с.1).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково (19,55%), судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 473 грн. 58 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 601006799 від 14 листопада 2023 року у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму судового збору в розмірі 473 (чотириста сімдесят три) грн. 58 коп.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, реквізити IBAN

№ НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк»).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 4 лютого 2026 року.

Суддя