Справа №:755/5064/25
Провадження №: 2/755/3832/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Церні В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про захист прав споживачів,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Єркін М.М., звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (далі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») на користь позивача грошові кошти, сплачені за Договором

№ 8КП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Стандарт» від 31 січня 2022 року у розмірі 89 456,00 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 31 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір № 8КП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», відповідно до умов якого, зокрема, пункту 2.1 відповідач (медичний заклад) зобов`язувався протягом дії договору, та на його умовах, надати пацієнту (позивачу) кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів та стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих у Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, а пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені договором.

На виконання умов договору, в той же день, 31 січня 2022 року здійснено оплату вказаних послуг у сумі 89 456,00 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 31 січня 2022 року № 27571.

24 лютого 2022 року розпочалась збройна агресія російської федерації проти України, в зв`язку з чим позивачка була вимушена виїхати за кордон, де і народила дитину.

Відповідно до абзацу 5 пункту 10.1 договору, дія цього Договору припиняється у разі, якщо неможливість виконати договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі чи місці). В такому випадку пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

09 червня 2022 року позивач звернулась із відповідною заявою до відповідача з вимогою повернути сплачену суму коштів за договором (копія додається).

Однак, станом на 19 січня 2024 року відповідач грошові кошти не повернув та жодної письмової відповіді на вказану заяву не надав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутись з вказаним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

29 травня 2025 року представником відповідача, генеральним директором ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - В. Зукіним, подано відзив на позов, в якому стороною відповідача викладено свої обґрунтування та заперечення щодо наведених позивачем у позові обставин та суті заявлених позовних вимог.

На обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що 31 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем було укладено Договір № 8КП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт» (далі - договір ведення). Так, відповідно до пункту 2.1 договору ведення, протягом строку дії даного договору, та на його умовах, медичний заклад приймає на себе зобов`язання надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, а пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором.

Згідно із пунктом 11.2 договору ведення цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог пункту 8.4 договору і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до пункту 8.4 договору ведення вартість медичної допомоги, зазначена в пункті

8.1 договору сплачується пацієнтом одноразово у формі 100 % передплати, в день підписання договору.

Позивачем було сплачено вартість договору ведення у розмірі 89 456,00 грн. Дана вартість складається з: основної суми договору ведення - вартість із 8 % знижкою складає 87 656,00 грн та страхового платежу «Безпечні пологи розширена», Програма 1 - вартість 1 800,00 грн.

При цьому, Страховий платіж - 1 800,00 грн, передбачений Договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби від 31 січня 2022 року № 7619/999/318/210003313, сплачений на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно платіжного доручення від 01 лютого 2022 року № 747 (копія додається) та реєстру укладених договорів страхування від 31 січня 2022 року.

Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З 06 березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, було вимушене призупинити свою роботу до 01 вересня 2022 року. З урахуванням наведеного, надати послугу не уявлялось можливим. При цьому, пунктом 9.3 передбачено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим Договором. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії. Також, представник відповідача просив зменшити розмір правничої допомоги, яку просить стягнути представник позивача, до 3 000,00 грн, оскільки вважає, що розмір витрат, визначених представником позивача є завищеним та не відповідає складності справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва відмовлено.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, принцип змагальності згідно із статтею 12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом встановлено, що 31 січня 2022 року між сторонами був укладений Договір № 8КП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», пунктом 2.1 якого передбачено, що медичний заклад приймає на себе зобов`язання надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього, а пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором.

Відповідно до пункту 8.1 Договору вартість послуг становить 89 456,00 грн, яка відповідно до пункту 8.4 сплачується пацієнтом одноразово у формі 100 % передплати в день підписання договору.

Крім того, 31 січня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003313, відповідно до умов якого позивач застрахувалась на випадок настання страхових випадків, передбачених договором, сума страхового платежу - 1 800,00 грн; вигодонабувачем визначено страхувальника; строк дії договору - до 31 січня

2023 року.

Згідно з рахунком-фактурою від 31 січня 2022 року № 71000 вартість послуги з урахуванням знижки складає 87 656,00 грн, сума страхового платежу «Безпечні пологи розширена» складає 1 800,00 грн, всього 89 456,00 грн.

Вказана сума на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» була сплачена позивачем, що підтверджується фіскальним чеком від 31 січня 2022 року № 27571.

Пунктом 11.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог пункту 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань.

Згідно із пунктом 10.1 договору він може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін, а також, з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу, шляхом написання заяви на ім`я Головного лікаря медичного закладу, із зазначенням причин розірвання договору. В цьому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від пацієнта, при цьому, пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

У разі розірвання договору до закінчення терміну його дії за ініціативою пацієнта або медичного закладу, а також внаслідок медичних показань, що свідчать про недоцільність або неможливість надання подальшої медичної допомоги, пацієнту протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання/припинення договору повертається сплачена за даним договором сума вартості медичної допомоги, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Крім того, передбачено, що дія договору припиняється також у разі, якщо неможливість виконати договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі або місці). В такому випадку пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Позивач зверталася до відповідача із заявою про повернення грошових коштів, оскільки медичні послуги їй надані не були і дитину ОСОБА_1 народила в іншому медичному закладі. Суд бере до уваги подану копію заяви з урахуванням відсутності будь-яких даних на підтвердження отримання такої заяви відповідачем, зокрема, штампу отримання вхідної кореспонденції тощо, оскільки вказаний факт не заперечувався представником відповідача. Кошти, сплачені за договором, укладеним з ОСОБА_1 , відповідачем не повернуто, про що безпосередньо зазначає сам представник відповідача у поданому ним відзиві на позовну заяву. Так, через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, приміщення ТОВ «Лелека» за адресою вул. Квітки Цісик, 56, зазнало значних пошкоджень та потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Суд враховує, що внаслідок таких обставин у ТОВ «Лелека» виникли відповідні перешкоди у наданні медичних послуг, що і спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено та який діє станом на день ухвалення рішення.

У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

За змістом статті 509, частини третьої статті 526 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із положеннями статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із статтею 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, 31 січня 2022 року між сторонами було укладено договір про надання медичних послуг. Вказані послуги були оплачені позивачем (пацієнтом).

У той же час, суд приймає до уваги, що вартість послуг, визначена пунктом 8.1 Договору

№ 8КП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», включає в себе: основну суму договору ведення 89 456,00 грн зі страховим платежем - 1 800,00 грн, який передбачений Договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби від 31 січня 2022 року № 7619/999/318/210003313, сплачений на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Відповідно до статті 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Як вбачається з Договору добровільного медичного страхування від 31 січня 2022 року

№ 7619/999/318/210003133, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» виступає страховим агентом, який діє від імені та за дорученням страховика і виконує частину його страхової діяльності, а саме: укладає договори страхування, одержує страхові платежі, виконує роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком (стаття 15 Закону України «Про страхування»).

Таким чином, фактично вартість медичних послуг за основним договором, які були оплачені позивачем на користь відповідача, становить 87 656,00 грн за відрахуванням страхового платежу у розмірі 1 800,00 грн, здійсненого на користь страховика ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Відповідач не виконав умови Договору від 31 січня 2022 року № 8КП/01/2022, медичні послуги позивачу не надав, проте грошові кошти у розмірі 87 656,00 грн, сплачені позивачем в рахунок оплати ціни послуг медичного закладу за Договором, усупереч приписам пункту 10.1 Договору, не повернув.

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.

Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивача права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем, вважає припиненими зобов`язання сторін за укладеним договором та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені за Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт» від 31 січня 2022 року № 8КП/01/2022 у розмірі 87 656,00 грн, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті

6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно із статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Єркіним М.М. було укладено Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги.

Відповідно до пункту 3.1 Договору за роботу виконану адвокатом клієнт здійснює оплату згідно умов викладених у додатку № 1 до цього договору, шляхом внесення авансових платежів в розмірі узгодженому сторонами.

При цьому, конкретна вартість наданих послуг передбачена додатком № 1 від 19 січня 2024 року до договору про надання правничої (адвокатської) допомоги, а саме те, що за складання позовної заяви адвокатом було витрачено 4 години часу, що в свою чергу еквівалентно 10 000,00 грн, а участь в судових засіданнях за 2 години, адвокатом оцінено в 6 000,00 грн.

Згідно Додатку № 1 від 19 січня 2024 року до Договору про надання правничої (адвокатської) допомоги загальна вартість наданих послуг складає 16 000,00 грн.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від

19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у його постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Тобто, на законодавчому рівні встановлена можливість отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. А отже, ненадання відповідної квитанції, на підтвердження оплати вказаних послуг не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку зазначеним вище аргументам, зважаючи на позицію сторін, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної представником позивача роботи, яка полягає у підготовленні та поданні позовної заяви, враховуючи розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, на підставі частини другої статті 141 ЦПК України, суд вважає, що справедливим і співмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладаючи в розрахунок суму у розмірі 10 000,00 грн, враховуючи, що участь в судових засіданнях представник позивача не брав, задовольнивши заяву представника позивача про розподіл судових витрат частково у сумі 9 798,00 грн.

Оскільки позивач при поданні позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до статті 141 ЦПК України та з урахуванням положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Оскільки позов у відношенні до відповідача задоволений на 97,98 % (87 656,00 грн х 100%/89 456,00 грн), суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1 186,70 грн (1 211,20 грн х 97,98 %).

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 16, 526, 598, 599, 610, 617, 626, 629, 901, 907 ЦК України, статтею 10 Закону України «Про страхування», Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про захист прав споживачів, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 87 656,00 грн (вісімдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 798,00 грн (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» в дохід держави судовий збір в сумі 1 186,00 грн (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_1 .

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека», , юридична адреса: м. Київ, бульвар. Л. Українки, 23-б, фактична адреса: 04075, м. Київ,

вул. Квітки Цісик, 56.

Повне рішення суду виготовлено 17 лютого 2026 року.

Суддя О.О. Хромова