Справа № 523/4661/26
Провадження №2/523/4316/26
У Х В А Л А

"10" березня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 року позивач ОСОБА_1 через підсистему "Електронний Суд" звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, в якій просить:

1) Визнати недійсним шлюбу укладений 25 жовтня 2021 року між нею та відповідачем.

2) Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з нею ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1)найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

По-перше, позивачем поєднано в одній позовній заяві дві вимоги: про визнання шлюбу недійсним та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що заявлені позивачем вимоги - визнання недійсним шлюбу, та визначення місця проживання дитини, є неоднорідними, потребують встановлення різних обставин, дослідження різних доказів, не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Таким чином, суд пропонує позивачу привести позовні вимоги у відповідність до вимог чинного законодавства України, у тому числі із урахуванням вимог ч.1 ст. 188 ЦПК України.

По-друге, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК Українипозовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(п. 4), суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Разом із тим, у поданій ОСОБА_1 позовній заяві відсутні обставини, якими обгрутовано вимоги, взагалі не зазначено підстави як визнання шлюбу недійсним, так і визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Суд констатує, що у поданій ОСОБА_1 позовні заяві взагалі відсутня мотивувальна частина, а також посилання на норми закону.

З огляду на юридичну необізнаність позивача, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним є різними правовими вимогами, з різними правовими наслідками та обгрунтуванням.

Фактично у позові позивач ОСОБА_1 наводить обставини та підстави для розірвання шлюбу, однак при цьому просить визнати шлюб недійсним.

Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Шлюб вважається фіктивним лише тоді, коли обидві сторони діяли свідомо і кожна з них не мала наміру створити сім`ю.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 761/11845/19 (провадження № 61-10406св20).

Суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що якщо вона наполягає на вирішенні позовної вимоги про недійсність шлюбу, то вона повинна довести фіктивність шлюбу, з моменту його укладення, навівши у позові обставини фіктивності, та докази цьому. В свою чергу, якщо позивач бажає розірвання шлюбу, з підстав того що сім`я розпалася, станом на дату подачі позову, то вона повинна заявити позовну вимогу про розірвання шлюбу.

По-третє, позивачем у позові заявлено позовну вимогу про визначення місце проживання дитини разом з нею.

У постанові Верховного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Суд зазначає, із позову взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, також позивач не вказує, чи зверталася вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались.

Верховний Суд у постанові № 200/952/18 від 15.01.2020 року зазначає, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Суд констатує, що у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відповідний орган опіки та піклування, у той же час матеріали позову не містять обставини того, де наразі проживає фактично позивач, відповідач, дитина, що унеможливлює залучення судом належного органу опіки та піклування, з власної ініціативи, в порядку ч.1 ст. 53 ЦПК України.

По-четверте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1, 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір»).

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру - визнання шлюбу недійсним та визначення місця проживання дитини. При цьому сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн. лише за одну вимогу.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли у позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу належить надати докази доплати судового збору в сумі 1331,20 грн. за другу позовну вимогу, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

По-п`яте, суд встановив, що дану заяву сформовано та подано через систему «Електронний суд».

17 серпня 2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

За змістом частини 5 статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Частиною 8 статті 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до розділу 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У порушення наведених норм позивачем не додано доказів того, що відповідач має зареєстрований кабінети, що йому була направлена копія даної заяви з додатками через підсистему "Електронний кабінет" або в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати відомості щодо направлення заяви з додатками на адресу відповідача, у відповідності до вимог цивільного процесуального закону.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку не усунення недоліків, зазначених судом вище, тобто не приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177, ч.1 ст. 188 ЦПК України, у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, визначення місця проживання дитини з матір`ю - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О.Далеко