Справа № 523/2886/26
Провадження №2/523/3621/26
У Х В А Л А

"12" лютого 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши позовну заяву про розірвання шлюбу, суд вважає її такою що підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн).

Проте, в порушення вищевказаних норм, позивачем при зверненні до суду не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Одночасно, у позовній заяві представник позивача - адвокат Єлісєєва Н.О. посилалася на те, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів, 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження наведеного надано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Відповідно до п.п.12,13, ч.1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Правовий висновок з цього питання висловила і Велика Палата Верховного Суду в ухвалі ВП ВС від 11.09.2024 року у справі № 567/79/23.

Отже, враховуючи постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 року у справі № 567/79/23, останній не звільняється від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу не відносяться до таких, які пов`язані з порушенням прав позивача ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за вимогу немайнового характеру та додати документ, що підтверджує його сплату, або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

За таких обставин, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу привести позовну заяву відповідно до вимог до ст. 177 ЦПК України, а саме, сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Єлісєєвій Н.О. про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О.Далеко