Справа №567/1813/25
Провадження №2/567/338/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.26 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Рудика С.Ю. з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина. Вказує, що причиною раптової смерті останнього стало отримання ним сповіщення про безвісти зниклого його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що позивачка після смерті свого брата не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки племінник відносився до першої черги спадкоємців, та на той момент не було жодних відомостей про його смерть. Вказала, що брат та її племінник проживали та були зареєстровані в одному помешканні в АДРЕСА_1 .

Вказує, що в подальшому за результатами ДНК-експертизи, яка була проведена 18 серпня 2025 року, вдалося ідентифікувати тіло племінника та було встановлено, що ОСОБА_4 , 1989 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.09.2025 року було видано свідоцтво про смерть племінника ОСОБА_4 .

Вказує, що строк для прийняття спадщини був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки вона не знала, що її племінник ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги, загинув. Про вказаний факт їй стало відомо лише 18 серпня 2025 року.

Після звернення позивачки до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. для оформлення спадкових прав після смерті брата ОСОБА_3 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання такої заяви про прийняття спадщини, який завершився 25 лютого 2025 року.

Посилається на те, що зазначений строк для прийняття спадщини був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки позивачка не знала про загибель племінника ОСОБА_4 , як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 , та позивачка була позбавлена можливості своєчасно вчинити всі необхідні дії, з якими закон пов`язує прийняття спадщини.

Вказує, що вищевказані обставини у своїх сукупності створили для позивачки об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її рідного брата, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 04.02.2026 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, водночас пояснила, що ОСОБА_3 є її рідним братом, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , після того як отримав звістку про зникнення безвісти свого сина ОСОБА_4 . Після смерті брата відкрилась спадщина. Вказала, що вона не зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті брата, оскільки знала, що в нього є син, який є спадкоємцем першої черги. Згодом за результатами експертизи ДНК, яка була проведена 18.08.2025 року, було ідентифіковано тіло племінника та встановлено, що він загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 . В подальшому 02.09.2025 року було видано свідоцтво про смерть племінника. Вказала, що приватний нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею був пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини. Просила позовні вимоги задовольнити. Визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю у три місяці.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила проводити судове засідання у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та фактично визнала позов.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, та з урахуванням того, що у правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачка визнала позов і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у підготовчому судовому засіданні виходячи з наступного.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб. В матеріалах справи відсутні відомості та судом не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність визнаних відповідачкою обставин та добровільність їх визнання відповідачкою.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.09.2024 р. (актовий запис № 106) (а.с.5).

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.09.2025р. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 (по материнській лінії), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12.02.1958, згідно якого батьками позивачки є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , 07.11.1976 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений шлюб та позивачка змінила дівоче прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.8).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 03.10.2025 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , та його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с.14).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 2 від 03.10.2025 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новопокровське Покровського району Донецької області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 02.09.2024 року (а.с.15).

Згідно довідок №604, №605, №606 від 17.09.2025р., виданих Городоцькою сільською радою Обарівського старостинського округу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті (а.с.16-17).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0 від 24.09.2025 року, 23.07.1978 року виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області внесено відомості про актовий запис про шлюб №20, після реєстрації якого мати позивачки ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.9).

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 30.09.2025р., відповідачка ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , та її батьками зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № від 08.10.2025 року, 14 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області внесено відомості про актовий запис про шлюб №15, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , після реєстрації якого ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_16 » (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_17 (дружина ОСОБА_3 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.13).

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.09.2025 року вбачається, що відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутні, що свідчить про те, що заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини будь-ким не подавалися (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. з приводу відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , проте листом від 22.09.2025 року нотаріус повідомила, що з огляду на те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився та позивачкою не було подано заяви про прийняття спадщини протягом встановленого строку, а відтак для оформлення своїх спадкових прав їй необхідно звернутися до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.19).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 закінчився 25 лютого 2025р. та позивачка ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не звернулася, таким чином пропустила строк для її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20).

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Законом не визначено чіткого переліку обставин, які можуть бути поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Встановлення критерію поважності такої причини відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України віднесено до дискреції суду, який при розгляді конкретної справи повинен врахувати усі обставини в їх сукупності, що не дали можливості або перешкодили спадкоємцеві прийняти спадщину у встановленому законом порядку та строки.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.1 ст1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст.1262 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом другої черги.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини іншими особами подані не були, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не знала, що спадкоємець першої черги син спадкодавця ОСОБА_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , а про вказаний факт їй стало відомо лише після проведення експертизи ДНК 18 серпня 2025 року, відтак вона була позбавлена можливості своєчасно вчинити всі необхідні дії, з якими закон пов`язує прийняття спадщини.

Зазначені обставини у своїх сукупності створили для позивачки об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті брата.

Звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом суд розцінює як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів з метою реалізації свого права на спадкування.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, встановленого законом для прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, право позивачки на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 10-13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю у 3 (три) місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.