ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30972/25

Провадження № 22-ц/820/1026/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Костенко А.М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року у складі судді Карплюка О.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в :

Не погоджуючись з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, проте апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

В своїй апеляційній скарзі ДКСУ звернулось з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зазначає що, Казначейство утримується за рахуном державного бюджету, є державним органом з обмеженим обсягом фінансування та затвердженим кошторисом, враховуючи ситуацію яка склалась у зв`язку з збройною агресією рф, Казначейство не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору та перевіривши викладені апелянтом підстави для його звільнення, апеляційний суд приходить до висновку про його відхилення, з наступних підстав.

Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Посилання ДКСУ на відсутність належного фінансування апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, тощо не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити збори цивільним судам у зв`язку з порушенням справ, вирішити які просять заявники, не може вважатися обмеженням права на звернення до суду, тобто такою, що сама по собі несумісна з гарантіями пункту 1 ст.6. Суд наголосив на тому, що це положення не дає підстав для висновку про беззастережність права на безоплатність провадження у цивільній справі.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зазначила: «Із системного аналізу змісту норм статті 8 Закону України «Про судовий збір» убачається, що положення пунктів 1 та 2 не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи викладене, Державна казначейська служба України не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, що відповідач здійснює цивільні права та обов`язки держави, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційних скарг на судові рішення.

Згідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову), ставка судового збору, при подачі позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 1,6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду визначений у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною третьою статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позов поданий у 2025 року, фізичною особою і містить вимогу майнового характеру про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат на загальну суму 114 533 грн. 59 коп., таким чином ставка судового збору за подачу позову становить 1 211 грн. 20 коп., а при подачі апеляційної скарги 1 453 грн. 44 коп (1211,20 х150%х0.8).

Таким чином, апелянту слід сплатити судовий збір в сумі 1 453 грн. 44 коп на такий розрахунковий рахунок:

Отримувач коштівГУК у Хмел.обл/Хмельниц. мтг/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37971775
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0022775
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Хмельницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Керуючись ст. 4,8 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 136, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року, залишити без руху та надати строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме: сплати 1 453 грн. 44 коп. судового збору на зазначений розрахунковий рахунок.

В разі сплати апелянтом судового збору, апеляційному суду направити докази про оплату судового збору.

У разі невиправлення зазначених недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду А.М. Костенко