Справа № 212/832/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Рибкіної Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Ніколенко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2262425.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач шляхом переказу на картковий рахунок отримав кредит в розмірі 8000 грн., на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом.

26.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» відповідно до чинного законодавства, уклали Договір відступлення № ККАУ-26022021, згідно з яким ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги до отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, що являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2262425 від 12.04.2020 року.

Зазначає, що сума заборгованості відповідача становить 26240 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн.; заборгованість за процентами 18240 грн.

Просить суд стягнути з відповідача вказану вище заборгованість за кредитним договором №2262425 від 12.04.2020 року у сумі 26240 грн. , понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2661,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 29.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

26.02.2026 за клопотанням відповідача про ознайомлення з матеріалами справи судове засідання було відкладено.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 12.03.2026 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, поданий раніше відзив підтримує. 04.03.2026 року представник відповідача адвокат Шемет І.О. до суду подав відзив, в якому зазначив,що відповідач позов визнає частково, не заперечує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем укладався договір та ним отримувалось 8000 гривень кредиту. Зазначає, що відповідно до п. 1.4. Договору строк кредитування складав 30 днів. Дата повернення кредиту вказана в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Згідно з паспортом споживчого кредиту загальний розмір відсотків, нарахований в межах строку кредитування складає 4 560,00 грн. Отже, протягом строку кредитування за вказаним договором йому було нараховано суму основного боргу у розмірі 8 000,00 грн. та суму боргу за відсотками у розмірі 4 560,00 грн . Позивач нарахував йому заборгованість за відсотками за період, який виходить за межі строку кредитування, що не відповідає положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Таким чином визнає позов частково у сумі 12 560 гривень. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що представником позивача було складено позовну заяву, яка за своєю суттю не є складною, її складання не потребує значного часу та зусиль адвоката, а тому, на переконання відповідача сума стягнутих витрат на професійну правову допомогу має бути зменшена до 1 000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2262425 в електронному вигляді, підписано одноразовим ідентиікатором А 851897.

Пунктами 1.3-1.6 договору про надання споживчого кредиту №2262425 визначено, що сума кредиту складає 8000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 договору. Тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка 1,33 % в день. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Відповідно до п.1.8. договору про надання споживчого кредиту №2262425 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 11192,00 грн.; за стандартною ставкою 12560,00 грн.

26.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які зазначені у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2262425 у загальному розмірі 26240,00 грн., які і просило з нього стягнути ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як було встановлено судом і не заперечується відповідачем, 12.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке відступило своє право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2262425 на підставі якого ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 8000,00 гривень.

Пунктом. 1.4 договору сторони визначили строк кредитування 30 днів.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» мало право на нарахування відповідачці процентів за користування кредитом лише за 30 днів.

Згідно з п. 1.8. договору про надання споживчого кредиту №2262425, паспорта споживчого кредиту, графіка платежів до договору, сторонами договору було погоджено загальну вартість кредиту у розмірі 12 560,00 грн, що включає в себе: 8000,00 грн - тіло кредиту, 4560,00 грн. - проценти.

Матеріали справи не містять доказів ініціювання відповідачем пролонгації строку кредиту,

Пунктом 4.1 договору про надання споживчого кредиту №2262425 від 12.04.2020 року визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2-4.5 договору.

Відповідно до пп. 4.3. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.

Відповідно до пункту 4.5. договору у випадку акцептування товариством пропозиції споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пункті 4.3. договору та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті.

Суд зазначає,що саме по собі зазначення у договорі про можливість пролонгації строку кредиту не вказує на продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки такий строк визначений п. 1.4. договору. З урахуванням визначеного строку сторонами було розраховано загальну вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало доказів відображення зміни умов договору щодо строку кредитування та нової дати повернення кредиту в особистому кабінеті споживача, як це передбачено договором, зокрема, п. 4.5.

ТОВ «Авентус Україна» мало право на нарахування відповідачці процентів за користування кредитом виключно в межах строку кредитування, визначеного п. 1.4. договору.

Таким чином, позивач не надав обґрунтованого розрахунку заборгованості відсотків за вказаним кредитним договором, доказів пролонгації договору та збільшення строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" суми заборгованості за кредитом у розмірі 12560,00 гривень,з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн.; заборгованість за процентами 4560,00 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копії: Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг № 1314 від 12.01.2026 з детальним описом наданих послуг до акту № 1314, ордер № 1381377 від 02.07.2025, виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО Апологет, згідно з якими загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг становить 8000,00 грн.

Представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх не співмірністю зі складністю справи, позовна заява для представника позивача за своєю суттю не є складною, її складання не потребує значного часу та зусиль адвоката, а тому, на переконання відповідача сума стягнутих витрат на професійну правову допомогу має бути зменшена до 1 000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості.

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує обставини справи, її значення для позивача, категорію справи, часткове визнання відповідачем позову, обсяг наданих адвокатом послуг, ту обставину, що розгляд справи судом проведено в спрощеному позовному провадженні, а також враховує принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1274,38 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст. ст. 4,10, 12, 13 ,76, 81, 141, 247, 259, 263-265,268,273,274-277,279,280-283,289, 352,354,355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №2262425 від 12.04.2020 року в сумі 12560 ( дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1274 ( одна тисяча двісті сімдесят чотири) гривні 38 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 ( дві тисячі ) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" місцезнаходження за адресою: вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус 4-й поверх, м.Львів, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12.03.2026

Суддя: Н. М. Рибкіна