Справа №: 398/6169/25
провадження №: 2-др/398/10/26
УХВАЛА

Іменем України

"09" березня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія питання про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.02.026 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №22.12.2023-100003304 від 22.12.2023 року у розмірі 20 683,44 грн та судові витрати у виді судового збору у сумі 2 422,40 грн.

У позовній заяві сторона позивача зазначила, що судові витрати, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи включають судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6 000,00 грн. Сторона позивача повідомила, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч.8 ст. 141 та ч.1 ст. 246 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, оскільки за домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом.

27.02.2026 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв та клопотань не подали.

За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача суду надано: копію договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «Споживчий центр», згідно п.3.1. якого сторони погодили, що вартість послуг визначається наступним чином: 6 000,00грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно; копію додаткової угоди №6 від 31.12.2025 року до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року; копію звіту від 18.02.2026 року про виконану роботу відповідно до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року, згідно якого виконавцем надано замовнику за його запитом послуги у відповідності та на умовах договору, а саме: оформлення запиту на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку відповідних доказів, складання позовної заяви, роздруківка позову та додатків направлення їх копій відповідачу, замовлення сплати судового збору, проведення детальної консультації; копію платіжної інструкції №СЦ00079928 від 19.02.2026 року, згідно якої ТОВ «Споживчий центр» на користь Адвокатського об`єднання було здійснено оплату в сумі 6 000,00грн.

При цьому, як вбачається з копії платіжної інструкції №СЦ00079928 від 19.02.2026 року, грошові кошти в сумі 6 000,00 грн були сплачені ТОВ «Споживчий центр» на користь Адвокатського об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» як оплата за надання правничої допомоги згідно додаткової угоди №1 до договору №01/25-СЦ від 01.04.2025 року за позовом до ОСОБА_1 .

Разом з тим, копії вказаної додаткової угоди №1 до договору №01/25-СЦ від 01.04.2025 року заявником суду не надано, тому встановити умови додаткової угоди №1 до договору №01/25-СЦ від 01.04.2025 року та здійсненого на її виконання грошового платежу - неможливо.

Крім того, як встановлено судом в ході розгляду справи, позовну заяву підписано ОСОБА_2 , який згідно долучених до позовної заяви копій наказів №375-К від 10.10.2024 року та №03/кп від 31.01.2025 року є молодшим юрисконсультом структурного підрозділу відділу позовної роботи ТОВ «Споживчий центр», з посадовим окладом згідно штатного розпису.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.

Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України, про що зазначено в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для ухвалення в даній справі додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 258-260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Кузьменка М.В. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Я.М.Подоляк