Провадження № 2/344/1171/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державного реєстратора Більшівцівської селищної ради Барчук Володимира Васильовича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить: скасувати рішення державного реєстратора Більшівцівської селищної ради прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер :64621349 від 29.08.2022, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.09.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

Ухвалою суду від 24.09.2025 залишено позов без руху, надано термін для усунення недоліків. 30.09.2025 позивачем зазначені недоліки позову усунуто.

Ухвалою судді від 01.10.2025 відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.12.2025 закрито підготовче провадження у справі.

15.01.2026 позивачем уточнено позовні вимоги, а саме: просить скасувати рішення державного реєстратора Більшівцівської селищної ради прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер :64621349 від 29.08.2022 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером : :01:011:0001.

13.03.2026 на адресу суду від представника позивача адвоката Романюк А.Б. через підсистему « Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить : накласти на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0001, площею 0,0895 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040, до вирішення справи по суті. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зокрема зазначено, що предметом спору у справі є законність державної реєстрації права власності за відповідачем на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0001, площею 0,0896 га, розташовану в АДРЕСА_1 . Як зазначено у позовній заяві, відповідач у 2008 році подарував цю земельну ділянку чоловікові позивачки ОСОБА_5 . Незважаючи на це, у 2022 році відповідач здійснив державну реєстрацію права власності на цю ж земельну ділянку за собою на підставі копії нібито втраченого державного акта про право власності. Внаслідок цього спірна земельна ділянка незаконно вибула зі складу спадкового майна після смерті чоловіка позивачки, що перешкоджає реалізації нею свого права на спадщину. На даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки значиться відповідач. За таких обставин , вважають, що відповідач має безперешкодну юридичну можливість розпорядитися цією земельною ділянкою, зокрема відчужити її третім особам, передати в іпотеку, поділити або іншим чином змінити її правовий статус. При реєстрації за собою права власності на земельну ділянку відповідач вчиняв завідомо недобросовісні дії подав реєстратору у якості підстави державної реєстрації копію нібито втраченого ним державний акт про право власності на земельну ділянку, приховав той факт, що зазначена ділянка була ним вже відчужена на підставі договору дарування. Вважаємо, що існує ризик продовження несумлінних дій з боку відповідача, що може призвести в свою чергу до нових спорів.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом :

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Слід зазначити, що жодних актуальних даних, зареєстрованого права власності на спірний об`єкт нерухомого майна на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0001 до заяви про забезпечення позову на момент її подання, суду не надано.

Так, до матеріалів позову ( а.с. 8, 57) долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №308372362, від 29.08.2022, тобто такий датований фактично за три роки до звернення до суду із позовом, що унеможливлює об`єктивне вирішення питання про забезпечення позову. Відтак, з метою недопущення порушення права власності третіх осіб, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з правової оцінки доводів сторони заявника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що така відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Питання забезпечення позову вирішено з урахуванням перебування головуючої на лиску непрацездатності у період з 13.03.2026 по 16.03.2026 включно.

Керуючись ст.ст.149-155,157,353,354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державного реєстратора Більшівцівської селищної ради Барчук Володимира Васильовича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.