Провадження № 2/591/4059/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючої судді Косар А. І. розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі

і установив:

У грудні 2025 року позивач ОСОБА_1 в системі Електронний суд сформувала до Зарічного районного суду м. Суми позов до АТ «СУМИХІМПРОМ про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що позивач з 01.07.2009 перебувала у трудових відносинах з АТ «СУМИХІМПРОМ» та 14.08.2024 звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП у зв`язку з виходом на пенсію. У порушення норм статті 116 ч. 1 КЗпП відповідач в установлений строк не провів з позивачем розрахунок та не виплатив нараховану заробітну плату в день звільнення з роботи. Відповідач видав позивачу довідку про доходи по заробітній платі станом на день звільнення з роботи, що підлягає до сплати станом на 20.05.2024, розмір якої після утримання усіх податків та зборів становить 21 335.18 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 21 335.18 грн заборгованості по заробітній платі.

05 січня 2026 року Ухвалою суду відкрито провадження у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відзиву/відповіді на відзив/заперечень/заяв/клопотань до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 223 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті.

Відповідно до статті 44 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи

Згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з АТ «СУМИХІМПРОМ» у період з 01.07.2009 по 20.05.2024 на посаді апаратника гідролізу 5-го розряду. Наказом (розпорядження) № 370 від 20.05.2024 була звільнена з роботи за власним бажанням за статтею 38 КЗпП у зв`язку з виходом на пенсію.

Згідно Довідки про доходи АТ «СУМИХІМПРОМ» № 782 від 08.12.2025, що видана ОСОБА_1 , слідує, що вона працювала у АТ «СУМИХІМПРОМ» на посаді апаратника гідролізу 5-го розряду і заробітна плата, що підлягає до сплати станом на 20.05.2024 становить 21 335.18 грн.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 зазначила, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Заробітна плата в розумінні частини першої статті 94 КЗпП України означає винагороду, яка обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За правилами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач вказаних норм трудового законодавства не дотримався, при звільненні ОСОБА_1 20.05.2024, не здійснив виплату всіх сум, що належать їй від товариства, та наявною в матеріалах справи довідкою про доходи підтверджується, що заробітна плата, що підлягає до сплати станом на 20.05.2024 становить 21 335.18 грн.

На час розгляду справи відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні обґрунтованими та підставними до задоволення.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968.96 грн.

Керуючись стст. 141, 263, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» () на користь ОСОБА_1 (Адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 21 335 (двадцять одну тисячу триста тридцять п`ять) грн 18 коп.

Рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» (, місцезнаходження: вул. Харківська, п/в 12, м. Суми,40003, Україна) в дохід держави судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СУМИХІМПРОМ» , місцезнаходження: вул. Харківська, п/в 12, м. Суми,40003, Україна.

Суддя А. І. Косар