Справа № 346/4542/18
Провадження № о
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Гжибовського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», боржник ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого документа, -

у с т а н о в и в:

20 лютого 2026 року ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернулося до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначило, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останньому було надано кредит із сплатою процентів за користування ним. Позичальник свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено та на виконання рішення видано виконавчий лист 346/4542/18 від 16.01.2019 р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу за кредитним договором. Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання та на його підставі було відкрито виконавче провадження №69199384. 22 серпня 2025 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором боржника ОСОБА_1 27.03.2024р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Проте ані постанова від 27.03.2024 року, ані оригінал виконавчого листа у цивільній справі № 346/4542/18 на адресу АТ КБ «Приватбанк» не надходили, а тому зазначений виконавчий лист не був переданий ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» як новому кредитору відповідно до Договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025 року. Таким чином, виконавчий лист у цивільній справі № 346/4542/18 був втрачений. У зв`язку з відсутністю оригіналу виконавчого документу, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» не може реалізувати свої права, як стягувача. Просили замінити у виконавчому листі №346/4542/18 по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, стягувача акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати правонаступнику дублікат виконавчого листа.

В судове засідання представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» не з`явився, в поданій до суду заяві просили здійснити розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Боржник ОСОБА_1 та представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та у встановленому законом порядку. Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження, що передбачено ч.3 ст. 442 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи № 346/4542/18 вбачається, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.12.2018р. позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2011р. в сумі 30199,51 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн.

15.01.2019р. представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з заявою про видачу копії судового рішення суду та виконавчий лист по справі №346/4542/18.

Як вбачається з долучених до заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» матеріалів, виконавчий лист №346/4542/18, виданий 16.01.2019р. Коломийським міськрайонним судом по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» кредитної заборгованості перебував на виконанні у Коломийському відділі ДВС (виконавче провадження №69199384).

Постановою старшого державного виконавця від 27.03.2024р. виконавчий лист №346/4542/18 був повернутий стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відомостей про повторне пред`явлення виконавчого документу до виконанняне встановлено, відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 , стягувачем в яких являється АТ КБ «Приватбанк», не виявлено.

Щодо заміни стягувача у виконавчому листі.

22 серпня 2025р. АТ «КБ «Приватбанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» уклали між собою договір факторингу №8-22-08/2025, згідно якого АТ КБ «Приватбанк» відступило належні йому права вимоги, а саме право грошової вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань. Моментом переходу до фактора прав вимоги є день підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань (п. 1, 4 договору).

Згідно витягу з реєстру боргових зобов`язань № 7 до договору факторингу №8-22-08/2025, до ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором б/н на загальну суму 19113,29 грн.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача у виконавчому листі відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України . З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» щодо заміни стягувача у виконавчому документі.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша статті 12 Закону № 1404-VIII).

Приписи щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання наведені у частинах четвертій і п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII:

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону № 1404-VIII).

Підстави повернення виконавчого документа стягувачеві визначені у частині першій статті 37 Закону № 1404-VIII:

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII у редакції, чинній з 5 серпня 2021 року).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26/10/2022, 201/13239/15-ц зауважила, що з огляду на наведені приписи саме у випадках, визначених частиною першою статті 37 Закону № 1404-VIII для повернення виконавчого документа стягувачеві, застосовні приписи статті 12 цього Закону щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2021 року у справі № 2-5827/2010 зазначив, що за змістом приписів Закону № 1404-VIII після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг такого строку починається заново з наступного дня після повернення виконавчого документа (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, не зараховується до нового строку. Закон № 1404-VIII не виключає і не обмежує переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачеві з інших підстав, ніж визначені у статті 37 (близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 804/2721/15, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 лютого 2020 року у справі № 2018/6-343/11, а також в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 336/1023/20).

Таким чином, дослідивши матеріали справи №346/4542/18 та проаналізувавши доводи поданої заяви, суд взяв до уваги, що виконавчий лист був пред`явлений первісним стягувачем до примусового виконання, перебував на виконанні та був повернутий стягувачу АТ КБ «Приватбанк» постановою державного виконавця від 27.03.2024р., а тому строк на пред`явлення вищевказаного виконавчого документу пропущеним не вважається.

Відтак, враховуючи дані обставини щодо строку та беручи до увагу втрату оригіналу виконавчого листа, а також те, що рішення суду за яким він був виданий, залишається невиконаним, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для видачі правонаступнику стягувача дублікату виконавчого листа в зв`язку з чим заяву ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити у виконавчому листі №346/4542/18 по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 10 серпня 2011 року в сумі 30199,51 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн., стягувача акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр-т. Бандери, буд. 28-А).

Видати товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа по цивільній справі №346/4542/18 за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026р.

Суддя: Третьякова І. В.