"13" березня 2026 р. Справа № 363/1084/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2026 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом - 18.02.2026), директором ТОВ «ФК «ЕЙС» - О.Поляковим подано вказану вище позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №185458665 від 28.11.2021 у розмірі

53100,12 гривень, а також судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

У позовній заяві зазначено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А відповідно до частини восьмої статті 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, 18.02.2026 судом було здійснено запити до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Згідно відповіді Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №614/03 від 19.02.2026, відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

З відповіді №2368405 від 20.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої судом у порядку частини восьмої статті 187 ЦПК України, встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , та з 07.12.2020 знятий з реєстрації.

З відповіді №2368411 від 20.02.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не знайдено.

Згідно відповіді №2368417 від 20.02.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за вказаними параметрами інформацію не знайдено.

З відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області №8010.15.1-9033/8010.15.1 від 24.02.2026, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим не значиться.

Так, ухвалою суду від 26.02.2026 з метою недопущення порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду даної справи, усунення сумнівів щодо вірного зазначення позивачем адреси місця проживання (перебування) відповідача і недопущення порушення його прав, судом витребувано від Державної міграційної служби України наявну інформацію про зареєстроване місце проживання/перебування, фактичне або повідомлене відповідача.

12.03.2026 до суду надійшла відповідь від Державної міграційної служби України, згідно якої за наявними даними ДМС, місце проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , знято з реєстрації 07.12.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з аналізу інформації, отриманої судом у порядку частин шостої та восьмої статті 187 ЦППК України, а також витребуваної інформації з Державної міграційної служби України, встановлено, що останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_2 , та не є зареєстрованим за адресою, зазначеною позивачем: АДРЕСА_3 .

Суд вважає, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області та підлягає направленню за підсудністю до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно із статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою статті 23 ЦПК України.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною дев`ятою статті 28 ЦПК України встановлено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Оскільки, з урахуванням положень частини дев`ятої статті 28 ЦПК України, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є:

АДРЕСА_2 , при цьому, відсутні відомості про наявність у нього майна на території Вишгородського району Київської області чи постійного його заняття (роботи), позовна заява не підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Крім цього, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно положень пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи із обставин, встановлених Вишгородським районним судом Київської області під час вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження по справі, з аналізу положень ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність передачі вказаної цивільної справи для розгляду за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, а саме до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області, оскільки Вишгородський районний суд Київської області не є судом, повноважним згідно закону, на розгляд даної справи.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати за підсудністю до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області

(55000, Миколаївська обл, м. Південноукраїнськ, вул. Європейська, 3А).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач