Справа: 164/1334/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,47 га та право на земельну частку (пай), площею 1,13 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Світанок». Від імені ОСОБА_2 . Копиллівською сільською радою 01 вересня 2003 року був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно він заповів дочці ОСОБА_1 . У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , від імені якого 01 вересня 2003 року був посвідчений заповіт на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 5, 17).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 2 2021-2025 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 65 від 18 лютого 2025 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті був зареєстрований за вказаною адресою одиноко. Пережилого подружжя немає. Від імені ОСОБА_2 посвідчувався заповіт Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області 01 вересня 2003 року за № 60 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 12 лютого 2025 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 8).

Із витягу з рішення Копиллівської сільської ради № 14/3 від 24 січня 1994 року вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,47 га(а.с. 14).

Відповідно до повідомлення ГУ Держгеокадастру у Волинській області № М-92/0-0.334-96/355-25 від 13 лютого 2025 року ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай) в КСП «Світанок», площею 1.13 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0069113 від 09 жовтня 1996 року (а.с. 15).

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 253/02-31 від 20 березня 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,47 га та право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Світанок» (а.с. 20).

Відповідно до повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області № 610/01-16 від 08 серпня 2025 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 67 за 2025 рік. 14 лютого 2025 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 (а.с. 33-37).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,47 га для ведення особистого підсобного господарства, які належали ОСОБА_2 згідно з Витягом з Рішення Копиллівської сільської ради Маневицького району від 24 січня 1994 року № 14/3.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну частку (пай), площею 1,13 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП «Світанок» на території Копиллівської сільської ради Луцького (Маневицького) району Волинської області, згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0069113, виданого 12 жовтня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Колківська селищна рада, адреса: 44661, сел. Колки Луцький район Волинська область, вул. Грушевського, 42.

Повний текст судового рішення складено 18 березня 2026 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська