Провадження № 2/643/1302/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2025 року представник Харківської міської ради Жилко С.Е. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 1 107 267,07 гривень за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :11:001:0061) відповідно до Договору оренди землі від 03.10.2005, зареєстрованого 03.10.2005 за № 75231/05, за період з 02.04.2017 по 31.12.2021; стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 16 609,01 гривень.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 24.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

26 вересня 2025 року представник позивача Жилко С.Е. через систему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

12 лютого 2026 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дородних С.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відносини між сторонами у справі, є договірними. Незважаючи, що орендарю (Відповідачу у справі) земельну ділянку надано не як суб`єкту господарювання (фізичній особі-підприємцю), а як громадянину, фактично відносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем на підставі Договору оренди землі є господарськими. Так зі змісту Договору оренди землі вбачається, Позивачем Відповідачу надано у довгострокову оренду земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0061, площею 0.5913, за адресою АДРЕСА_1 . При цьому цільовим призначенням цієї земельної ділянки є 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». У пункті 3 Договору оренди землі зазначено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення першого поверху №14-35, ІІІ, ІY в літ. «А-2», які належать орендарю на праві приватної власності, а також інші об`єкти інфраструктури. У пункті 26 Договору оренди землі зазначено, що на орендовану земельну ділянку встановлення обмеження: зміна цільового використання та інших прав третіх осіб нежитлове приміщення площею 0.1294 га належать АТ «Магазин №6» на підставі договору № 456 оренди нежитлового приміщення. Отже, на орендованій у Позивача земельній ділянці знаходиться нежитлові приміщення першого поверху №14-35, ІІІ, ІY в літ. «А-2», які належать Відповідачу на праві приватної власності. Відповідач звертає увагу суду, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було зареєстровано фізичною особою-підприємцем (дата державної реєстрації: 26.07.2006 року; номер запису: 0064765). 17.06.2020 року ОСОБА_1 втратила статус фізичної особи-підприємця за її власним рішенням (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 4064765). ФО-П ОСОБА_1 здійснювала наступні види економічної діяльності: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту. Разом з тим, на орендованій земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які класифікується як об`єкти торгівлі, тобто призначені для здійснення господарської діяльності. Тобто, земельна ділянка надана в оренду Позивачем Відповідачу для здійснення господарської діяльності. Відповідач зазначає суду, що за адресою АДРЕСА_1 , на орендованій Відповідачем у Позивача земельній ділянці знаходиться супермаркет АТБ, тобто заклад торгівлі. Що є доказом здійснення господарської діяльності на орендованій земельній ділянці. Зважаючи на ці обставини, на думку Відповідача, спір, що виник між Позивачем та Відповідачем є господарським. Тобто, зважаючи на приписи статті 19 ЦПК України та статті 20 ГПК України, Відповідач вважає, що у такому разі справа відносяться до юрисдикції господарських судів, а, отже, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Салтівським районним судом міста Харкова.

Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач та її представник у підготовче судове засідання також не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

03 жовтня 20025 року між орендодавцем Харківською міською радою Харківської області в особі міського голови Шумілкіна Володимира Андрійовича, з одного боку, та орендарем громадянкою ОСОБА_1 , з другого боку, укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно змісту п. 2 Договору оренди землі від 03.10.20025 року в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5913 га, у тому числі: під забудовою 0,2294 га, інших угідь 0,3619 га.

Згідно п. 3 Договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 14-35, ІІІ, ІY в літ. «А-2», які належать орендарю на праві приватної власності.

Відповідно до п. 8 Договору, договір укладено строком до 01.01.2054 року.

Так, дійсно, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_1 , з 26.07.2006 року була зареєстрована фізичною особою підприємцем за місцем знаходження - АДРЕСА_2 . Види економічної діяльності: 52.29 інші допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

Разом з цим, згідно відповіді № 2345168 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_1 , припинила підприємницьку діяльність 17.06.2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства.

Правильне визначення юрисдикції є складовою справедливого судочинства «судом визначеним законом».

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, на що неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду.

Для розмежування господарського та цивільного судочинства необхідно враховувати приписи статей 20 ГПК України, статті 3 ГК України, статті 19 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, справи цивільної та господарської юрисдикції відрізняються як суб`єктним складом, так і характером правовідносин.

Спір у цій справі стосується стягнення з відповідача, як з користувача за договором оренди землі, на користь позивача Харківської міської ради заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 03.10.2005 року.

Доводи відповідача з приводу належності спору до юрисдикції господарського суду ґрунтуються на статусі відповідача, як фізичної особи-підприємця.

Що стосується суб`єктного складу, то чинне законодавство не виділяє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Отже, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи.

Як встановлено матеріалами справи, об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 14-35, ІІІ, ІY в літ. «А-2», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать відповідачу на праві приватної власності.

Земельна ж ділянка, яка передана за договором оренди відповідачу перебуває у власності Харківської міської ради, та була передана в користування відповідач ОСОБА_1 , як фізичний особі, а не фізичній-особі підприємцю, що підтверджується змістом самого Договору оренди землі від 03.10.2005.

При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності (постанова Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 920/1275/16).

Про нероздільність майна, прав та обов`язків фізичної особи, набутих як у зв`язку із підприємницькою діяльністю та і поза нею, додатково свідчить те, що у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язанням) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 916/559/17); господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду спорів у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18).

Таким чином, визначальним для розмежування юрисдикції у цій справі є характер спірних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 зазначено: «ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції».

За змістом частин першої, третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить (постанова Верховного Суду від 24.08.2022 у справі № 199/4321/21).

Підставою позову про стягнення з відповідача коштів за договором оренди є правом орендодавця, і це право не обумовлено господарськими відносинами між володільцем (орендодавцем) саме як фізичною особою, об`єкта нерухомості та орендарем як фізичною-особою підприємцем.

Таким чином, суд дійшов висновку що характер спірних відносин, які виникли між фізичною особою ОСОБА_1 та Харківською міською радою не є господарськими.

Ураховуючи наведене, спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Відтак, у задоволені клопотанні представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 222, 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дородних С.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя - О.О. Олійник