Справа № 149/2712/25
Провадження № 2/132/103/26
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2026 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Карнауха Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Калинівці Хмільницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», поданим від його імені представником адвокатом Кириченко Ольгою Миколаївною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.02.2018 між відповідачем та АТ «ОТП БАНК» укладено договір про споживчий кредит №, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на придбання товару у розмірі 14 096,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів відповідач не виконує, має заборгованість у розмірі 27 970,72 грн.

24.03.2023 АТ «ОТП БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (далі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») уклали договір факторингу № 24/03/23 про відступлення прав грошової вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором № від 15.02.2018.

У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

19.09.2025 позовна заява надійшла до суду для розгляду за підсудністю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

22.09.2025 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено учасникам справи такі строки для подання заяв по суті справи: відповідачу для подання відзиву на позов не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; відповідачу для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; позивачу для подання відповіді на відзив не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву на позов; відповідачу для подання заперечень на відповідь на відзив не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив на позов.

Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу та його представнику шляхом використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідачу за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» відповідне поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 з ухвалою судді про відкриття провадження у цій справі відповідач отримав 02.10.2025.

Правом подати відзив відповідач ОСОБА_1 не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін або загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заяви, клопотання учасників процесу.

Відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано.

В позовній заяві ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» міститься клопотання розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не подано.

Фактичні обставини, встановлені судом.

15.02.2018 між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» укладено договір про споживчий кредит № . Цей договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг видача кредиту на придбання товару та видача і обслуговування картки (а.с. 33).

Згідно із положеннями договору відповідач отримав кредит на придбання товару/послуг у продавця в сумі 14 096,00 грн. Строк кредиту - 24 місяці, кінцевий термін повернення - 15.02.2020. Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки фіксована - 0,01 % річних. Плата по кредиту (щомісячна комісія) 3 %.

Згідно із п. 2.1 зазначеного договору банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну карту типу MasterCard Standart, відкриває відновлювальну кредитну лінію, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

Загальний розмір кредитної лінії складає 3 000,00 грн, строк користування кредитною лінією становить 3 (три) роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. За користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення угоди, розмір процентів становить 40 % процентів річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 % процентів за день. За користування кредитною лінією, наданою держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, в розмірі процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % процентів річних (п.п. 2.2-2.5 договору про споживчий кредит).

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами.

ОСОБА_1 також було підписано паспорт споживчого кредиту до договору, у якому, серед іншого, зазначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 34 на звороті).

AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими доказами, зокрема, випискою за картковим рахунком позичальника, рахунком-фактурою ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» від 15.02.2018, видатковою накладною ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» від 15.02.2018, специфікацією до кредитного договору, касовим чеком ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» від 15.02.2018 та розпискою ОСОБА_1 про отримання кредитної картки (а.с. 12-23, 38-41).

24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ НВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/23, посвідчений Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 265, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «БРАЙТ НВЕСТМЕНТ» належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників №1 та №2 (п.п. 1.1-1.3, 2.1, 8.1 договору факторингу). Згідно із положеннями договору до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а.с. 42-46).

У долученому до позовної заяви витязі з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 зазначено, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № від 15.02.2018 на загальну суму 27 970,72 грн., яка складається з: 19 800,53 грн. заборгованість по тілу, 8 170,19 грн. заборгованість по відсотках. Кількість днів прострочення: 812 днів (а.с. 26).

Позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором № від 15.02.2018, картковий рахунок НОМЕР_1 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_1 станом на 24.03.2023 (а.с. 53).

Загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь становить 27 970,72 грн, з яких 19 800,53 грн заборгованість по тілу кредиту, 8 170,19 грн - заборгованість за відсотками.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення між відповідачем та первісним кредитного договору про споживчий кредит № від 15.02.2018 на придбання товару та видачу і обслуговування картки.

Водночас матеріали справи не містять належних, достовірних та у достатній кількості доказів порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим кредитним договором.

Адже відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Щодо відступлення права вимоги.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012).

Згідно із п. 1.1 договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ НВЕСТМЕНТ», клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 42-46).

Положеннями п. 2.1 цього договору факторингу визначено, що реєстр боржників погоджена сторонами форма реєстру боржників з переліком їх особистих даних (ім`я, прізвище, по-батькові, ідентифікаційний номер) і розмір грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника у разі їх наявності у клієнта, разом із додатком у електронному вигляді бази даних. Форма реєстру боржників наведена в Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до положень підпунктів 6.1.1, 6.1.2 п. 6.1 договору факторингу у відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів. Загальний розмір портфеля заборгованості, право вимоги за яким відступається факторові складається з: портфеля заборгованості клієнта по кредитних продуктах (реєстр боржників № 1); портфеля заборгованості клієнта по карткових продуктах (реєстр боржників № 2).

Однак, позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України до позовної заяви не долучено вказаних реєстрів боржників №1 та №2 або витягів з цих реєстрів, чи їх копій.

В матеріалах позовної заяви міститься лише витяг з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23. Водночас вказаний витяг підписаний тільки директором ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Будь-яких відомостей про підписання вказаного документу іншою стороною правочину, а також наявність на ньому посвідчувального напису нотаріуса цей витяг не містить (а.с. 26).

Відсутність в матеріалах справи зазначених в договорі факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 реєстрів боржників №1 та №2 (витягів з цих реєстрів чи їх копій) позбавляє суд можливості дійти переконання, що позивач в у встановленому порядку набув право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № від 15.02.2018.

Крім того, згідно із позовною заявою АТ «ОТП БАНК» повідомив відповідача про відступлення позивачу права вимоги та про передачу персональних даних відповідача, а також інформацію про позивача відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» за допомогою відправлення СМС повідомлень. Також ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту.

Однак, до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження цих обставин, зокрема, відомостей про направлення позивачем відповідачу вимоги про погашення кредитної заборгованості, копія якої міститься в матеріалах справи. В матеріалах справи відсутня інформація про дату складання цієї вимоги та надіслання її відповідачу. (а.с. 11).

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами факт набуття ним права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № від 15.02.2018.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Згідно із графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту, що є додатком №1 договору про споживчий кредит № від 15.02.2018, погашення заборгованості здійснюється рівними частинами у дати, визначені графіком погашення, шляхом перерахування коштів за реквізитами, вказаними у кредитному договорі. Форми погашення: Готівкою: через каси відділень АТ «ОТП «Банк»; переказ коштів на рахунок з будь-якого українського банку; через мережу терміналів. Безготівково: шляхом перерахування коштів з поточного рахунку АТ «ОТП «Банк»; шляхом перерахування коштів з поточного рахунку будь-якого українського банку. Онлайн: за допомогою карти будь-якого українського банку на сайті АТ «ОТП «Банк» (а.с. 33 на звороті).

Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договором №_CARD від 15.02.2018, картковий рахунок НОМЕР_2 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_1 станом на 24.03.202 (а.с. 53).

Однак, зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що він є неповним, у ньому не відображено інформації про нарахування заборгованості відповідачу в частині кредиту на придбання товару/послуг у продавця в сумі 14 096,00 грн. У цьому розрахунку міститься інформація лише про окремі операції по відповідному картковому рахунку відповідача, проведені протягом 16.02.2018 13.01.2020. Водночас у зазначеному документі не наведено будь-яких підсумкових даних щодо проведеного розрахунку, відомостей про особу, яка його склала (виконала). Він ніким не підписаний. Таким чином, зі змісту цього документу неможливо встановити правильність здійсненого розрахунку заборгованості відповідача, розмір якої зазначено у позовній заяві.

Більш того, в матеріалах позовної заява наявна сформована 08.02.2025 АТ «ОТП «Банк» виписка №_CARD з рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 за період з 15.02.2018 по 24.03.2023 (а.с. 12-23).

Проте, у цій виписці не відображено відомостей про наявність заборгованості у ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № від 15.02.2018 та її розмір. Навпаки, згідно із цією випискою кінцевий залишок складає 0 грн, кінцева заборгованість за сплати комісійних, відсотків 0 грн, загальна сума до погашення 0 грн (а.с. 23).

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїй позовній заяві до суду ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19.

Судове рішення, з огляду на положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (, адреса: вулиця Січових Стрільців, 9 місто Дніпро Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитним договором № від 15 лютого 2018 року залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , адреса: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16.03.2026.

Суддя Н.П. Карнаух