Справа № 703/7859/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Волосовського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Похітон Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Смілянська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

26 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Терещенко С.І., звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті останньої залишилась спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому 23 грудня 1996 року згідно з розпорядженням від 23 грудня 1996 року № 721-Р-П. Право власності зареєстровано Смілянською дільницею ЧООБТІ 24.12.1996 року за номером запису 4509 в книзі 24.

Співвласником іншої 2/3 часток означеної квартири є заявник ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому 23 грудня 1996 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2021 року виданого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області Терещенко М.Є.

Заявник вказує, що будучи зареєстрованим за адресою АДРЕСА_3 він, починаючи з лютого 2022 року, та на час відкриття спадщини постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 . Причиною постійного проживання заявника разом з матір`ю став незадовільний стан її здоров`я, похилий вік, складний психологічний стан після втрати чоловіка і складнощі в задоволенні своїх життєвих потреб.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Брат заявника - ОСОБА_3 перебуває за кордоном. Спадщину після смерті як батька так і матері він не приймав і на спадщину після їх смерті не претендує.

Посилаючись на ці обставини ОСОБА_1 звернувся до суду з означеною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою судді від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

В судове засідання, призначене на 17 лютого року сторони не з`явились.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак, від його представника адвоката Терещенка С.І. до суду надійшла заява в якій останній заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити, а справу розглянути у відсутність заявника та її представника.

Представник заінтересованої особи Смілянська міська рада Черкаської області Сюкало Ю.П. в судове засідання також не з`явилася, однак направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у абз. 1,3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 21 квітня 2025 року Смілянським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 6514 від 11 листопада 2025 року ОСОБА_2 з 25.11.1998 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 21.04.2025 року в зв`язку зі смертю. На день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) інші зареєстровані особи, в тому числі малолітні та неповнолітні діти за вказаною адресою відсутні (а.с.6).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується факт спільного проживання без реєстрації заявника та спадкодавця ОСОБА_2 .

Так, з довідки № 55 від 11 листопада 2025 року, виданої головою правління ОСББ «Незалежності,49» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Довідку видано на підставі акту про проживання осіб без реєстрації від 05 листопада 2025 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_4 , які посвідчили, що ОСОБА_1 проживає за вищевказаною адресою без реєстрації з березня 2023 року по даний час (а.с. 7,8).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).

При цьому прийняття спадщини на підставі цієї норми вимагає наявність саме фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий висновок щодо застосування ч.3 ст. 1268 ЦК України у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 18 листопада 2020 року в справі № 523/19010/15-ц, від 02 квітня 2021 року в справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19, від 21 вересня 2021 року в справі №352/313/18.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 доведено, що останній дійсно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 2023 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, з метою усунення обставин, які перешкоджають заявнику отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину по закону та оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Смілянська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Смілянська міська рада Черкаської області, адреса: вул. Незалежності, буд. 37, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ- 25874705.

Головуючий: В. В. Волосовський