Справа № 196/1004/25
№ провадження 2-о/196/3/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Костюкова Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Грищенко А.Ю.,

заявниці: ОСОБА_1 ,

представника заявниці: адвоката Мойсеєнка Є.О.,

представника заінтересованої

особи: Стахової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГУ ДМС в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мойсеєнко Є.О., звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

В обґрунтування вимог заяви представник заявниці вказав, що заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Димитров Донецької області. З вересня 1975 року по червень 1983 року заявниця навчалася у Димитровській восьмирічній школі №20. З 1983 року по 1985 рік заявниця навчалася у професійно-технічному училищі №116 міста Димитров Донецької області (наразі - ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей Донецької обласної адміністрації) на спеціальності «Кухар. Пекар». Однак, станом на момент звернення до суду, підтвердити зазначену обставину немає можливості, оскільки архів навчального закладу був вивезений у більш безпечне місце у зв`язку з загрозами, спричиненими збройною агресією та воєнним станом в Україні, а доступ до архівних матеріалів наразі обмежений. 09.02.1985 року заявниця була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , який виданий Димитровським ГУМ в Донецькій області. З 15.01.1988 року по 12.04.1990 року заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 18.02.1988 року, у зв`язку з укладанням шлюбу та зміною прізвища, заявниця була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 , який виданий Димитровським МВ в Донецькій області. Зазначений паспорт громадянина колишнього СРСР через ведення асоціального способу життя втрачений заявницею, у зв`язку з чим остання проживає без паспортного документу по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця народжує доньку - ОСОБА_4 , уродженку міста Димитров Донецької області. До моменту укладання шлюбу заявниця проживала у квартирі своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , де з 19.02.1985 року по 23.02.1988 року була зареєстрованою, а після укладання шлюбу, знявшись з реєстраційного обліку місця приживання, переїхала на проживання без реєстрації місця проживання до свого чоловіка ОСОБА_3 , який на той час проживав у АДРЕСА_2 . Після розірвання шлюбу, заявниця, разом зі своєю донькою знову переїхала на проживання до своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 . З 1990 року по 1992 рік заявниця була офіційно працевлаштованою на посаді кухонної працівниці в інфекційній лікарні міста Димитров Донецької області (до ліквідації - КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград»). Однак, станом на, момент звернення до суду, підтвердити зазначену обставину немає можливості, оскільки, згідно відповіді на адвокатський запит від КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполь», як правонаступника КНП «Інфекційна лікарня м.Мирноград», архівні документи, що підлягають постійному, тривалому (понад 10 років) зберіганню, документи з кадрових питань (особового складу), медичні, статистичні та бухгалтерські документи були знищені в результаті обстрілу та виниклої внаслідок обстрілу пожежі будівлі КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград» 27.07.2024 р. Приблизно у червні 1992 року заявниця покинула батьківське житло, залишивши доньку ОСОБА_5 на виховання своєї матері - ОСОБА_6 . Надалі заявниця почала вести асоціальний спосіб життя, пов`язаний зі зловживанням алкоголю, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків між нею, матір`ю та донькою. В серпні 2024 року заявницю було евакуйовано з міста Мирноград Донецької області до с. Михайлівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де остання мешкає по теперішній час у місцевій школі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 . 29.07.2025 року заявниця звернулася з письмовою заявою до відділу № 1 у місті Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області про встановлення особи належності до громадянства України та оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , який виданий Димитровським МВ в Донецькій області. Відділ №1 у місті Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області, розглянувши вищевказану письмову заяву ОСОБА_1 , надав письмову відповідь №1210-2252/1210-25 від 12.08.2025 року, згідно якого вбачається, що за результатами розгляду заяви особа ОСОБА_1 встановлена, однак не встановлена належність до громадянства України, у зв`язку з чим для вирішення питання по суті заявниці рекомендовано звернутися до суду за місцем проживання з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 рік.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 прийнято до розгляд та відкрито провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГУ ДМС в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення(а.с.38).

22.09.2025 на електронну адресу суду від представника заінтересованої особи ГУ ДМС в Дніпропетровській області - Стахової О.В., яка діє на підставі довіреності, надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких ГУ ДМС в Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на наступні обставини. Для того, щоб встановити факт постійного проживання особи на території України (станом на 24 серпня, 13 листопада 1991 року) у судовому порядку, заявник у своїй заяві повинен заявляти вимоги, які відповідають вимогам Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року подаються такі документи: трудова книжка, військовий квиток, атестати або дипломи про навчання, свідоцтво про народження, свідоцтво про народження дітей, свідоцтво про шлюб, розірвання шлюбу, копію домової книги з штампом реєстрації на території України, копію паспорта громадянина колишнього СРСР 1974 р. з внесенням напису органами внутрішніх справ України «громадянин України» тощо. Згідно поданої заяви до Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 не надала жодних документів, які підтверджують факт постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року. З наданої інформації Центрально-Міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі ПМУМЮ (м.Одеса): про народження а/з 235 від 16.09.1968, про шлюб а/з №11 від 15.01.1988, народження дитини а/з №641 від 05.09.1988, розірвання шлюбу а/з №203 від 12.04.1990, можуть слугувати фактом складання актового запису про народження, про шлюб та народження дитини та розірвання шлюбу, але не підтверджують факт проживання станом на 24.08.1991 рік на території України. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до заяви ОСОБА_1 поданої до суду, відсутні будь які докази, що підтверджують факт постійного проживання вище зазначеної особи на території України станом на 1991 рік. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання за станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», для отримання відповідного рішення суду. Інформація щодо документування паспортом громадянина колишнього СРСР найшла своє підтвердження. Особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено за базами даних Реєстру, але не встановлено належності до громадянства України. Паспортом громадянина України не документувалася. На думку ГУ ДМС у Дніпропетровській області не є достатнім обґрунтуванням та доказом постійного проживання на території України станом на вищезазначену дату тільки самі пояснення свідків. Показання свідків не можуть вважатися достатніми доказами для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, оскільки предметом доказування у цій справі є обставини майже тридцятирічної давнини і достовірність та точність повідомлених відомостей свідками можна обґрунтовано поставити під сумнів. Крім того, звертають увагу, що свідком є близька особа ОСОБА_1 (а.с.54-60, 70-73).

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мосеєнко Є.О. в судовому засіданні заяву підтримали та прохали її задовольнити з викладених у заяві підстав. В подальшому від представника ОСОБА_7 до суду надійшла заява про проведення розгляду справи у відсутність заявниці та її представника (а.с.111-112).

Заінтересована особа - представник ГУ ДМС в Дніпропетровській області - Стахова О.В.в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 з викладених у письмових поясненнях по справі підстав. В подальшому від представника заінтересованої ОСОБА_8 до суду надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутність (а.с.109-110).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , а тому їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року проживала разом з нею та своєю донькою за адресою: АДРЕСА_1 , працювала поваром на шахті та за межі України не виїзжала.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області повторно 20.12.2005р., ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження -? ? місто Димитров Донецької області, батьки: ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с.15).

Відповідно до листа Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24.01.2025 №140/31.28-25, в ході проведення перевірки в архіві відділу актові записи щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено. За допомогою Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено: актовий запис про народження №235 від 16.09.1968, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції Донецької області на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; актовий запис про шлюб №11 від 15.01.1988, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції Донецької області на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прізвище нареченої після реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 (так внесено до Державного реєстру). Паспорт нареченої - ХІХ- НОМЕР_5 , вид. Димиггровським МВМ 09.02.1985р.; актовий запис про народження дитини №641 від 05.09.1988, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції Донецької області на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Відомості про паспортні документи в актових; записах про народження не зазначалися; актовий запис про розірвання шлюбу №203 від 12.04.1990, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області на Турчіну (так внесено до Державного реєстру, як і з шлюбі) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 . Паспорт дружини не зазначено, так як ОСОБА_1 не оформила розірвання шлюбу та не отримувала свідоцтво про розірвання шлюбу. Актовий запис про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) запитуваної особи не виявлено (а.с.16-17).

Згідно з листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 23.01.2025 №8010.14-3300/80.3-25, за даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяви про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я: ОСОБА_14 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09.02.1985 року Димитрівським ГУМ в Донецькій області; ОСОБА_15 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 18.02.1983 року Димитрівським МВ в Донецькій області. Заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено (а.с.18-20).

Відповідно до листа Закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №6 (Мирноградський ЗЗСО №6) Мирноградської міської ради від 11.07.2025 №01/17-01, відповідно до запису (№ з/п 47,1982-1983 навчальний рік) в Книзі обліку видачі свідоцтв про восьмирічну освіту Димитровської восьмирічної школи № 20 ( на даний момент - Заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 6 Мирноградської міської ради) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно навчалась у вищеназваному навчальному закладі з 1975 по 1983 рік та одержала свідоцтво про закінчення 8 класу №179847 (відповідно до рішення педагогічної ради, протокол № 9, від 10.06.1983). Запис у Книзі обліку завірений печаткою та підписом директора школи А.Н. Іванової (а.с.21).

Згідно з листом Державного навчального закладу "Мирноградський професійний гірничий ліцей" від 14.07.2025 №117, щодо надання інформації про навчання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у ДНЗ "Мирноградський професійний гірничий ліцей" повідомили, що на сьогоднішній день надати запитувану інформацію не вбачається можливим, оскільки архів навчального закладу, що містить відповідні документи, був вивезений у більш безпечне місце у зв`язку з загрозами, спричиненими збройною агресією та воєнним станом в Україні; доступ до архівних матеріалів наразі обмежений з міркувань безпеки відповідної документації (а.с.22).

Відповідно до листа відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.01.2025 №043, згідно з архівними даними картотеки відділу ведення Реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у період з 19.02.1985 року по 23.02.1988 рік. Інформація, за якою паспортним документом була здійснена реєстрація місця проживання за вище вказаною адресою, у відділі ведення Реєстру територіальної громади відсутня (а.с.23).

Відповідно до листа відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 24.01.2025 №051, стосовно реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 повідомили, що всі дані в Реєстр територіальної громади було внесено з паперових карток, наданих Державною міграційною службою України. У зв`язку з тим, що за вище вказаною адресою до 2022 року не було проведено актуалізацію паспортних документів всіма зареєстрованими особами і паперові картки ведення обліку паспортних даних (форма-А, форма-Б) були відсутні, то інформація щодо реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Реєстрі територіальної громади відсутня (а.с.24).

Згідно з листом КНП "Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя" від 15.07.2025 №1066/01-10вих, з питання працевлаштування ОСОБА_1 у КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград» повідомили, що? ? КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград» було ліквідовано шляхом приєднання до КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь», відповідно КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» є правонаступником КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград». Архівні документи, які підлягають постійному, тривалому (понад 10 років) зберіганню, з кадрових питань (особового складу) від КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград» не приймалися. Архівні документи, що підлягають постійному, тривалому (понад 10 років) зберіганню, документи з кадрових питань (особового складу), медичні, статистичні та бухгалтерські документи були знищені в результаті обстрілу будівлі КНП «Інфекційна лікарня м. Мирноград» 27.07.2024, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та виниклої внаслідок обстрілу пожежі. Зазначені обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження від 27.07.2024 №0002320; Актом про пожежу від 27.07.2024, складеного комісією у складі представників Покровського районного управління ГУ ДСНС України у Донецькій обл. Враховуючи вищенаведені обставини КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» не може надати інформацію (а.с.25-28).

Відповідно до листа Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НПУ №16272-2025 від 31.01.2025, відповідно до Переліку пріоритетних ресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1024, відомості про персонально-довідковий облік («Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості») та дактилоскопічний облік віднесено до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС), власником і розпорядником яких є держава в особі МВС. Володільцем інформації що обробляється - є МВС. Станом на 30.01.2025 за даними: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація про адміністративні правопорушення, паспортний документ та фотозображення відсутня. Відомості про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в системі ІПНП відсутні, так як безпосередньо надходять до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, який є функціональною підсистемою Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ. Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Головний сервісний центр МВС України (а.с.29).

Згідно з листом Департаменту інформатизації МВС України від 27.01.2025 №2868/16-2025, станом на 23.01.2025 23.01.2025 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості стосовно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Димитрів (м. Мирно град) Донецької області, відсутні. Додаток до листа: копія дактилоскопічної карти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складена 07.07.1992 р. (а.с.30-31).

Листом від 12.08.2025 №1210-2252/1210-25 ГУ ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 повідомлено, що для встановлення належності до громадянства України необхідно надати рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (а.с.32-33).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_3 (приміщення школи), куди вона прибула у серпні 2024 року зі свідоцтвом про народження (а.с.34).

Згідно з листом Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 03.11.2025 №01-29/01/4687, щодо надання інформації про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, що згідно з відомостями книги первинного обліку неповнолітніх, які залишились без батьківського піклування, у Димитровському міському відділі освіти Донецької області, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала з 10.12.1990 на відповідному обліку. У книзі зазначено, що дитину було взято на облік на підставі повідомлення від народного суду міста Красноармійська Донецької області про позбавлення матері батьківських прав (інформація про дату прийняття рішення та номер справи відсутня). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів від 09.01.1991 №34/1 ОСОБА_18 було влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_6 . Дане рішення відсутнє у Виконавчому комітеті Мирноградської міської ради, оскільки документи (по 1991 рік включно) передані на державне зберігання до Державного архіву Донецької області (а.с.91).

Відповідно до листа Державного архіву Донецької області від 17.11.2025 №01-25/828, щодо надання архівної копії рішення Димитровської міської ради народних депутатів від 09.01.1991 №34/1 про влаштування ОСОБА_19 під опіку бабусі ОСОБА_6 повідомлено, що з початком Війни за Незалежність України, держархів області переміщено до м.Костянтинів Донецької області. Архівні фонди, в тому числі рішення виконавчих комітетів міських рад народних депутатів до 1991 року залишились на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (а.с.100).

Як встановлено в судовому засіданні заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту з метою оформлення довідки про реєстрацію громадянином України та оформлення паспорта громадянина України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у відповідності до яких громадянами України є громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок) громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно із пунктом 44 Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Частинами 1, 2 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що для підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року необхідно встановити, як мінімум відомості про адресу такого проживання, підстави проживання та користування відповідним житлом, відомості про оплату житлово-комунальних послуг, трудової діяльності та укладення правочинів тощо, що повинно бути підтверджено як поясненнями самої особи та показами свідків, так і відповідними письмовими доказами складеними станом на 24.08.1991 року, які об`єктивно підтверджують зазначений факт проживання.

Разом з тим, доводи заявниці не підтверджені достатніми письмовими доказами, зокрема щодо її трудової діяльності та проживання на території України у спірний період, оплати податків або інших офіційних платежів, зверненнями до будь-яких державних органів або органів місцевого самоврядування, їх документами, особистим листуванням, копією домової книги з штампом реєстрації на території України, довідками про реєстрацію на території України, копіями трудової книжки або довідками з місць роботи на території України, тощо.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №740/4027/20, від 26 січня 2022 року у справі № 477/739/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 195/1135/20.

Суд не вважає достатніми доказами для встановлення необхідного факту показання свідка ОСОБА_6 , оскільки остання є матір`ю заявниці, що може свідчити про наявність в неї заінтересованості у результаті вирішення цієї справи.

Більш того, факт перебування неповнолітньої доньки заявниці з 10.12.1990 на обліку неповнолітніх, які залишились без батьківського піклування, а також влаштування 09.01.1991 цієї дитини під опіку бабусі ОСОБА_6 , що підтверджується листом Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 03.11.2025 №01-29/01/4687, ставить під сумнів заяву ОСОБА_1 про її постійне проживання станом на 24.08.1991 за адресою реєстрації її матері ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 .

Таким чином, заявницею не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про її постійне проживання на території України станом на 24.08.1991року, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГУ ДМС в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.

Витрати заявниці по сплаті судового збору залишити за заявницею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга? ? на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, , юридична адреса: вул. В. Липинського, буд.7, м.Дніпро.

Повне рішення складено 16.03.2026 року.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков