Справа № 346/2806/21
Провадження № 6/346/141/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

в заяві зазначено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.11.2021 року, ухваленим у справі № 346/2806/21 стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором без номеру від 01.07.2017 року в розмір 468 євро та 90 євроцентів, визначеної станом на 13.08.2018 року. На підставі вказаного рішення згаданим судом 04.07.2022 року видано виконавчий лист № 346/2806/21.

26.09.2022 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало на адресу Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про відкриття виконавчого провадження, долучивши вказаний виконавчий лист. На підставі цього уповноваженою особою вказаного відділу того ж дня винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69932896.

Однак, 12.12.2023 року уповноваженою особою вказаного відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки неможливо встановити особу боржника, з`ясувати його місце проживання та місцезнаходження, а вказаний виконавчий лист повернуто стягувану.

Відповідно до даних договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 8-22-08/2025 укладеного 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТзОВ «Капіталресурс», останнє набуло права вимоги про стягнення заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за вище вказаним кредитним договором.

Однак, Оригінал вказаного виконавчого документу втрачено.

Тому сторона заявника просить провести заміну попереднього стягувача новим стягувачем, яким є заявник, та видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Особи, які беруть участь у справі (їх представники), в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце розгляду заяви були належним чином повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд відкладає ухвалення та проголошення судового рішення на строк по 09.03.2026 року з дня переходу (04.03.2026 року) до стадії ухвалення судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.11.2021 року, ухваленим у справі № 346/2806/21 стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором без номеру від 01.07.2017 року в розмір 468 євро та 90 євроцентів, визначеної станом на 13.08.2018 року (а. с. 68-71).

На підставі вказаного рішення згаданим судом 04.07.2022 року видано виконавчий лист № 346/2806/21 (а. с. 83).

Відповідно до змісту постанови про повернення виконавчого документу від 12.12.2023 року, винесеної в межах виконавчого провадження № 69932896, та інформації про зазначене виконавче провадження від 06.01.2026 року, вказане виконавче провадження відкрито 26.09.2022 року на підставі зазначеного виконавчого листа. 12.12.2023 року це виконавче провадження завершеноу зв`язку з неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати його місце проживання та місцезнаходження, а вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу (а. с. 95-97).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 8-22-08/2025 укладеного 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТзОВ «Капіталресурс», останнє набуло права вимоги про стягнення заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за вище вказаним кредитним договором (а. с. 91, 92).

У відповідності до положень, визначених частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року, винесеній у справа № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

На підставі наведених законодавчих положень та встановлених обставин в даній справі суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження новим стягувачем підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 п.17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Дублікат видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У рішеннях Конституційного Суду України від 26.06.2013 року, ухваленими у справі № 5-рп/2013 та у справі № 1-7/2013, за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 5153 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15.10.2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

З урахуванням викладеного, твердженнями сторони заявника про те, що оригінал зазначеного виконавчого листа втрачено, суд вважає за необхідне видати дублікат цього виконавчого документу.

На підставі наведеного, статтей 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України, та, керуючись ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, статтями 258, 260, 261, 352-355, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити.

Замінити первісного стягувача, яким було акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк», новим стягувачем, яким є товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (місцезнаходження юридичної особи: 04073, м. Київ, проспект С. Бандери, буд. 28А, ), щодо виконання заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.11.2021 року, ухваленого у справі № 346/2806/21, яким (рішенням) стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором без номеру від 01.07.2017 року в розмір 468 (чотириста шістдесят вісім) євро та 90 (дев`яносто) євроцентів, визначеної станом на 13.08.2018 року.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі і на виконання заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.11.2021 року, ухваленого у справі № 346/2806/21.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (постановлення).

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення (постановлення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії такої ухвали.

Суддя: Калинюк О. П.