У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Фітаса А.М.,

представника позивача Ніроди М.В.,

представника відповідача 1 Белякова А.І.

відповідача 2 ОСОБА_1

представника третьої особи Ільницької Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Максима Горковенка в інтересах держави до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України та державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у комунальну власність,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

30.07.2024 судом відкрито провадження по справі, призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву.

04.12.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

29.09.2025 представник позивача звернувся до суду із заявою про повернення до стадії підготовчого провадження та зміну предмета позову.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що в даних правовідносинах обласною прокуратурою пред`явлено до суду негаторний позов на підставі ст. 152 Земельного кодексу України та ст. 391 Цивільного кодексу України, завданням якого є усунення перешкод територіальній громаді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою авіаційного транспорту шляхом повернення такої у комунальну власність.

Також зазначив, що внаслідок набрання 09.04.2025 чинності Закону України від 12.03.2025 № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», статтю 391 Цивільного кодексу України доповнено нормою, згідно з якою, якщо орган державної влади або місцевого самоврядування, незалежно від наявності повноважень, вчинив дії з відчуження майна на користь суб`єкта права приватної власності, то спори щодо володіння, користування чи розпорядження цим майном вирішуються за правилами ст. ст. 387 (витребування майна з чужого незаконного володіння), 388 (витребування у добросовісного набувача) цього Кодексу.

Вказані законодавчі зміни зумовлюють необхідність приведення підстав та предмета позовної заяви у відповідність до положень ст. ст. 387, 388 та 391 ЦК України.

Так, у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування незаконно безоплатно передав у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку авіаційного транспорту, відтак, при вирішенні спору, в зв`язку з законодавчими змінами, підлягають застосуванню положення ст. 387 ЦК України, відповідно до якої, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи наведене та те, що підготовче провадження у справі закрито до прийняття та набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», виникла необхідність у поверненні до стадії підготовчого провадження з метою зміни предмета позову.

Враховуючи вищенаведене, та з метою ефективного захисту інтересів держави в даних правовідносинах, необхідно змінити предмет позову, шляхом заміни позовної вимоги викладеної в пункті 6 прохальної частини позовної заяви «про зобов`язання ОСОБА_1 повернути у комунальну власність територіальної громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :50:002:0150 площею 0,0780 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд», новою позовною вимогою «про витребування на користь Ужгородської територіальної громади в особі Ужгородської міської ради з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :50:002:0150 площею 0,0780 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд».

У судовому засіданні представник позивача просив клопотання задовольнити та повернутися до стадії підготовчого провадження з підстав, наведених у клопотанні.

У судовому засіданні представник відповідача Ужгородської міської ради щодо поданого клопотання заперечив, зазначив, що цивільний процесуальний законодавством не передбачено таке повернення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 щодо задоволення клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зміни предмету позову заперечив, зазначив, що чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбаченого такого механізму.

Представник третьої особи підтримала подану заяву, просила таку задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст.12ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Відповідно до статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого судового засідання є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (частина 2статті 200 ЦПК України).

Суд зазначає, що розгляд справи в порядку загального позовного провадження передбачає проходження всіх передбачених ЦПК України стадій судового процесу, а саме: подання до відповідного суду позову, який відповідає вимогам процесуального закону; вирішення питання про відкриття провадження у справі (або залишення позовної заяви без руху, повернення позову, відмова у відкритті провадження); підготовче провадження, за результатами якого суд може залишити позов без розгляду, закрити провадження у справі або закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. У випадку визнання позову відповідачем суд може у підготовчому засіданні ухвалити рішення по суті спору. Та розгляд справи по суті, що включає такі етапи: відкриття розгляду справи по суті, з`ясування обставин справи та дослідження доказів, судові дебати, ухвалення судом рішення по суті справи.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Верховний Суд в постанові від 16.12.2021 р. у справі № 910/7103/21 зазначив, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Суд звертає увагу, що підставою для повернення до підготовчого провадження позивач визначає зміни до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача, які, в свою чергу, зумовлюють потребу у зміні предмета позову для ефективного захисту порушеного права.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2024 року в справі № 657/1024/16-ц, розмежовуючи поняття зміни предмета/підстав позову чи збільшення/зменшення ціни позову, зазначила, що оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин. А зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Порядок зміни предмета або підстав позову, збільшення чи зменшення ціни позову унормовано статтею 49 ЦПК України.

Позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи вищенаведені правові позиції Верховного Суду, можна зробити висновок, що повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття можливе лише для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. В той же час, зміна предмету позову є зміною матеріальної вимоги.

Отже, суд констатує, що позивачем не наведено достатньо переконливих і виключних підстав для повернення до стадії підготовчого провадження.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 84, 189, 196-198, 200, 352-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання позивача про повернення до стадії підготовчого провадження по справі №308/12234/24 за позовом заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Максима Горковенка в інтересах держави до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України та державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у комунальну власність відмовити.

Продовжити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026.

Суддя І.О. Шепетко