Справа № 297/110/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі судового засідання Гарані О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області, із заявою про встановлення юридичного факту.

Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, Хмельницької області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після досягнення нею 54 років заявниця звернулася до органів Пенсійного фонду України для призначення пільгової пенсії за Списком №2. Рішенням Головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 05 січня 2026 року №126 їй відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 07 липня 1989 року по 01 жовтня 2004 року. Підставою для відмови стало те, що у вказаній довідці її анкетні дані зазначені як « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », що не повністю співпадає з даними, зазначеними у свідоцтві про шлюб та інших особистих документах заявниці. Заявниця вказує, що фактично протягом зазначеного періоду вона працювала у Берегівському районному вузлі зв`язку, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 15 березня 1989 року. Неточності у написанні прізвища та дати народження є наслідком технічної помилки відповідальних осіб. Заявниця зазначила, що про існування таких розбіжностей їй не було відомо, оскільки упродовж усього життя проблем через це не виникало, у тому числі під час трудової діяльності.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. При цьому, згідно поданої заяви просила розглянути справу без її участі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій областів судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №26 від 05.01.2026 року заявниці ОСОБА_1 не зараховано до ї пільгового стажу період роботи згідно «Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової» за №274-ВИХ-И6-21М000-2025 від 06.11.2025 року Закарпатської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» з 07.07.1989 року по 01.10.2004 року, оскільки в даній довідці вона зазначена як « ОСОБА_3 », що не співпадає з її свідоцтвом про шлюб, де її дошлюбне прізвище зазначене як « ОСОБА_4 ».

Із трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.03.1989 року вбачається, що вона видана на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 заявниця зазначено як « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 30.12.2025 року вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці зазначене як « ОСОБА_4 ».

Крім того, довідка №274-ВИХ-И6-21М000-2025 від 06.11.2025 року видана на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наведені документи у своїй сукупності свідчать, що незважаючи на різне написання прізвища та наявність неточності у даті народження, йдеться про одну й ту саму особу заявницю ОСОБА_1 .

Іншого порядку виправлення виявлених розбіжностей заявниця не має, оскільки підприємство, яке видало довідку, не має можливості внести зміни до вже оформленого документа.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦГК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої Можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати:

- особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй;

- спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав;

- утриманці померлого для одержання пенсії;

- прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК;

- інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вказаній довідці допущено помилку, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення юридичного фактупро встановленн факту належності правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.76-81,89,258-259,263-265,268,273,293-294,315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення юридичного факту = задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , «Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової» за №274-ВИХ-И6-21М000-2025 від 06.11.2025 року Закарпатської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО