26 лютого 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді - Галінської В.В.
секретар судового засідання - Музичук В.В.
справа №569/9466/25
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2
відповідач - КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Гіщинського І.Ю. та заяву представника відповідача Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради адвоката Басюка О.П. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,заподіяної смертю фізичної особи,
Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатГіщинський І.Ю. звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,заподіяної смертю фізичної особи.
Крім цього, представник відповідача Басюк О.П. звернувсядо суду з заявою про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у даній цивільній справі.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що між Адвокатським об`єднанням «КОБРА» в особі голови (керуючого партнера) Басюка Олександра Петровича між відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги № 158/25-3 від 09 липня 2025 року за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання з представництва інтересів та захисту прав відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,заподіяної смертю фізичної особи. Відповідач зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, у вигляді гонорару, який є фіксованим та складає 62 000 грн. Факт витрат на професійну правничу допомогу підтверджується документами, доданими до заяви. Вказану суму просить стягнути з позивачів на користь відповідача.
26.02.2022 від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі та без участі позивачів..
26.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі та без участі відповідача.
26.02.2026 від представника позивача надійшло клопотання про відмову у задовленні витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілй між сторонами
Заява обгрунтована тим, що заявлені представником відповідача судові витрати щодо витрат на правничу допомогу є явно необґрунтованими та непропорційними щодо предмета спору, витрати на правничу допомогу є явно завищеними, частково штучними та не підлягають задоволенню.
26.02.2026 від представника надійшли заперечення на аяву про стягнення витрат на правничу допомогу представника позивачів, вважає заяву необґрунтованою та просить у задовленні стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката Гіщинського І.. відмовити у повнму обсязі.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не подав заяву про розгляд справи без його участі.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.
Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог частини 1 статті 264 ЦПК України.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням Рівненського міського суду від 16 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задоволено частково.

Стягнуто з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 70000 грн. 00 коп. моральної шкоди завданої смертю матері ОСОБА_4 .

Стягнуто з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 70000 грн. 00 коп. моральної шкоди завданої смертю матері ОСОБА_4 .

Стягнуто з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( ) в дохід держави судовий збір в розмірі 423,92 грн.

Тобто 2,8% задоволених позовних вимог та 97,2% відмовлених позовних вимог.

Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, суд враховує наступне.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката, представником позивачів ОСОБА_5 надано: договір про надання правничої допомоги від 21.03.2025 №9/ЦП/2025, укладеного між адвокатом Гіщинським І.Ю. та позивачем ОСОБА_1 , Договір про надання правничої допомоги №10/КП/2025 укладеного між адвокатом Гіщинським І.Ю. та позивачем ОСОБА_6 ; додаток ;7 до договору про надання правничої допомоги №9/ЦП/2025 від 21.03.2025 року, додаток ;7 до договору про надання правничої допомоги №10/КП/2025 від 21.03.2025 року, детальні описи робіт від 18 лютого 2026 року відповідно до яких гонорар за представництво інтересів позивачів становить по 45000, 00 грн. з кожного.

Таким чином, представник позивача надав докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Водночас суд враховує заперечення представника відповідача на стягнення витрат на правничу допомогу, в якій останній просить відмовити в задовлення заяви .

З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу позивача суд, беручи до уваги вказану заяву відповідча, а також часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 280 грн. (10 000 грн. х 2,8% задоволених позовних вимог).

Щодо заявлених представником відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Суд враховує, що представником відповідача в процесі розгляду даної справи було подано докази на підтвердження витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги № 158/-25-3 від 09.07.2025, укладений між Адвокатським об`єднанням «КОБРА» та відповідачем; Акт приймання передачі надани послуг №1 , згідно договору про надання правничої допомоги №158/25-3 від 09.07.2025 року, платіжну інструкцію, №1186, платіжну інструкцію №1718

З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу відповідача суд, беручи до уваги вказану заяву позивача, а також часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь відповідача судових витрат у розмірі 280 грн. (10 000 грн. х 97,2% відмовлених позовних вимог), тобто по 97,2 грн. на кожного позивача.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України, встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу відповідача, суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та з наданим адвокатом відповідача обсягом послуг під час розгляду справи в суді, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, враховуючи виконані роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, зважаючи на ту обставину, що сторона позивача заперечує проти розміру витрат на правову допомогу, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат до 10 000 грн.

З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу позивачів, суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та з наданим адвокатом відповідача обсягом послуг під час розгляду справи в суді, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, враховуючи виконані роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, зважаючи на ту обставину, що сторона відповідача заперечує проти розміру витрат на правову допомогу, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат до 10 000 грн.

З огляду на викладене, заява підлягає частковому задоволенню.

Частиною 5 статті 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст.12,13,81,133,137,270,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів адвоката Гіщинського І.Ю. від 23.02.2026 року про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 140,00 грн.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 140,00грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Заяву представника відповідача адвоката Басюка О.П. від 25.02.2026 року про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ витрати на правову допомогу у розмірі по 97,2 грн. з кожної.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_3

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

відповідач - третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4

Суддя -