ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановила:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цим позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 справа надійшла в провадження судді Анапріюк С.П.

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Фастівським міськрайонним судом Київської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач звернулася з цією позовною заявою за правилами альтернативної підсудності, визначеної ст. 28 ЦПК України, за місцем свого проживання.

З наданих позивачем доказів вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, зміст відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2446419 від 11.03.2026 свідчить, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отримані судом відомості щодо місця реєстрації позивача свідчать, що ця справа не належить до територіальної підсудності Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Також з матеріалів позовної заяви суд не вбачає підстав для зверненням позивача до Фастівського міськрайонного суду Київської області, що виключає можливість відкриття провадження у цій справі вказаним судом.

Водночас, ця справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Святошинського районного суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про наявність підстав для передачі цієї справи на розгляд Святошинському районному суду міста Києва (за останнім місцем реєстрації позивача).

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. 28, 31, 32 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Цивільну справу № 381/1352/26 (провадження № 2/381/1544/26) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, передати на розгляд за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва (03148, м. Київ, вул. Якуба Колоса, буд. 27а).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК