УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 295/17641/25

провадження № 61-2606ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в якому просив прийняти до розгляду позовну заяву про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів, так як спір має приватноправовий характер обумовлений незаконним складанням проєкту рішення про відмову, що має ознаки протиправних дій; прийняти клопотання про розгляд питання про відкриття провадження за позовною заявою про судовий захист порушених прав та інтересів, врахувати суть правовідносин, які виникли між сторонами, так як відповідачем вчинені численні випадки порушення законодавства, які ознаки протиправних дій він бажає захищати порушені цивільні права та інтереси за правилами цивільного судочинства та позовну заяву подає керуючись своїми цивільними правами, які гарантуються статтею 55 Конституції України; прийняти зміст та обґрунтування 20 випадків порушення законодавства, які мають ознаки протиправних дій, із зазначенням суті вчинених випадків, якими порушені цивільні права; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної 20 випадками недодержання вимог, встановлених законом, які визивали душевні страждання; прийняти пояснення стосовно розміру моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду за вчинення 20 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності в сумі 200 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради неналежно виконував свої службові обов`язки при складанні проєкту рішення про відмову, з численними порушеннями законодавства, які призвели до вчинення незаконних рішень, дій, до порушення цивільних прав та інтересів ОСОБА_1 незаконною відмовою, мати не заборонені законом цивільні права, як учасник бойових дій із зазначенням суті вчинених випадків порушення законодавства. Зокрема: незаконне порушення строку розгляду заяви від 10 лютого 2022 року, встановленого частиною сьомою статті 118 ЗК України, так як заява розглянута на 20 сесії 14 липня 2022 року № 541 через 150 днів; незаконна відмова надати ОСОБА_1 проміжний висновок; незаконний виклад у листі від 26 серпня 2022 року № 25/Д-135із висновків, які суперечать між собою; відмова скласти висновок спеціалістів щодо попереднього розгляду заяви від 10 лютого 2022 року з додатком погодження місця розташування земельної ділянки; незаконна відмова врахувати документи долучені до заяви від 10 лютого 2022 року при складанні проєкту рішення про відмову, а саме, викопіювання з топографічного плану, на якому зазначена бажана земельна ділянка, фрагмент з генерального плану, викопіювання з затвердженого плану «червоних ліній», акт обстеження (садівництво), акт обстеження (житлового будинку), фотографія забудови пров.1-го Винокурного; складання проєкту рішення про відмову з додатком «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40 відмовлено, без наявності висновку спеціалістів стосовно погодження місця розташування документів долучених до заяви від 10 лютого 2022 року; складання проєкту рішення про відмову з додатком «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40 з істотним порушенням законодавства, відсутня дата складання проєкту, незаконне внесення в проєкт висновку, витяг «Контроль виконання…покласти на першого заступника міського голови», такі дії не входять в повноваження Департаменту містобудування, незаконне внесення в проєкт «Міський голова…С. І. Сухомлин», який не є автором проєкту, незаконна відсутність підпису автора проєкту, незаконне долучення до проєкту рішення про відмову, додатку «Списки…яким відмовлено», без наявності дати до якого проєкту рішення про відмову додаток додається; підписання згідно з регламентом проєкту рішення про відмову на звороті, який має 5 порушень законодавства суть, яких зазначено у випадку 7, посадовими особами виконавчого комітету; відмова при складанні додатку «Списки… яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40 врахувати, що на цій території рішенням 15 сесії від 21 червня 2012 року № 400 наданий дозвіл на складання проєкту землеустрою на 210 гаражів, площею 1,20 га по АДРЕСА_1 , це суміжна земельна ділянка; незаконна відмова при складанні додатку «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40 врахувати, що на цій території рішенням сесії міської ради від 28 травня 2003 року № 193 передано у приватну власність земельна ділянка, суміжна площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 , під житлове будівництво; відмова при складанні додатку «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40 врахувати, що на цій території рішенням сесії міської ради від 28 травня 2003 року № 193 передано у приватну власність земельну ділянку, суміжну, площею 0,0903 га по АДРЕСА_2 , під садівництво; незаконне зазначення в додатку «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40, висновку про підставу відмови, витяг «земельна ділянка розташована в зоні мішаної багатоповерхової забудови та громадської забудови (Ж-4), оскільки територія (Ж-4) схеми зонування території не відповідає території на генеральному плані, затвердженому 30 листопада 2016 року №454, фрагмент якого додавався до заяви від 10 лютого 2022 року, так як відсутні об`єкти, які є на генеральному плані, дитячі дошкільні заклади, магазини, гаражі; незаконне застосування підставою відмови схему зонування (Ж-4), оскільки (Ж-4) згідно з фрагментом плану зонування, це територія всього мікрорайону «Хмільники»; незаконне застосування підставою відмови висновку, витяг «земельна ділянка…розташована в зоні мішаної багатоповерхової забудови (Ж-4), так як земельна ділянка по АДРЕСА_3 , згідно з затвердженим генеральним планом - це територія садибної житлової забудови; незаконне застосування підставою відмови, витяг «земельна ділянка …розташована в зоні мішаної багатоповерхової забудови (Ж-4), так як такий висновок взагалі не відповідає фактичній забудові території; незаконне застосування підставою відмови витяг «призначена для розташування багатоквартирних житлових будинків від п`яти до дев`яти поверхів, супутніх об`єктів», так як висновок не відповідає фактичній забудові території одноповерховими забудовами, згідно з наданих дозволів; незаконне подання проєкту рішення про відмову з додатком «Списки…яким відмовлено», у якому ОСОБА_1 у пункті 40 на оприлюднення, згідно з регламентом 21 квітня 2022 року, тобто через 70 днів, доказ лист від 03 червня 2022 року № 25/Д-7530/804; незаконне внесення висновку, витяг «земельна ділянка…розташована в санітарно-захисній зоні об`єктів транспорту в додаток «Списки…яким відмовлено» в якому ОСОБА_1 у пункті 40, так як згідно листа від 12 грудня 2022 року №25/Д-211із2065 зазначено висновок «затвердження плану санітарно-захисних об`єктів транспорту не приймалося»; незаконна відмова подати проєкт рішення про відмову з додатком «Списки…яким відмовлено» згідно з регламентом на розгляд погоджувальної ради від 12 липня 2022 року, в якому немає пункту розгляду проєкту рішення про відмову; незаконне винесення на розгляд 20 сесії 14 липня 2022 року проєкту рішення про відмову, з додатком «Списки…яким відмовлено», в якому ОСОБА_1 у пункті 40, який оформлений та складений з наявністю 19 випадків порушення законодавства, які мають ознаки протиправних дій, суть яких зазначена у викладених вище випадках. Допущення порушень у двадцяти випадках недодержання вимог, встановлених законом, заподіяли йому душевні страждання - це емоції людини, змістом яких є душевний біль, муки, розчарування, відчуття несправедливості та інші негативні переживання, які визивали погіршення стану його здоров`я. Погіршення здоров`я, душевні страждання позбавляли його можливостей у реалізації його звичок та бажань, що сприяло погіршенню відносин з оточуючими людьми та інші негативні наслідки, які призвели до погіршення його життєвих зв`язків, які вимагали від нього додаткових зусиль для організації життя.

Богунський районний суд м. Житомира ухвалою від 17 грудня 2025 року відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що розгляд справи за пред`явленим ОСОБА_1 позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Житомирський апеляційний суд постановою від 12 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки спір підлягає розгляду адміністративним судом.

25 лютого 2026 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року в указаній справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що між сторонами виник публічно-правовий спір, тому вказаний позов не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки заявник звернувся із позовом саме за захистом порушених цивільних прав та інтересів. Вважає, що суди не встановили дійсну природу правовідносин між сторонами, а тому незаконно відмовили у доступі до правосуддя. Вказує, що суд першої інстанції вчинив численні випадки порушення норм процесуального права, в тому числі з незаконною відмовою ОСОБА_1 мати не заборонені законом цивільні права розглянути та врахувати при розгляді питання про відкриття провадження за позовною заявою всі вимоги позовної заяви.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21.

Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, з метою оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 (між будинком № 7 та будинком № 9 ), для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради 20 квітня 2022 року направив до Житомирської міської ради проєкт рішення про відмову суб`єктам земельних відносин у наданні дозволів на розроблення документацій із землеустрою, у якому міститься висновок про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Не погоджуючись із вказаною відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 та від 21 серпня 2019 року у справі № 362/5657/17.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 820/4149/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 820/4439/17 висловлювала правову позицію про те, що якщо особа звертається до відповідних органів місцевого самоврядування із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Встановивши, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на встановлення правомірності рішення, дій чи бездіяльності Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, який реалізує публічно-правові повноваження при розгляді заяви (клопотання) про надання дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин, довід касаційної скарги, що суди попередніх інстанцій не встановили дійсну правову природу правовідносин у цій справі, є безпідставним.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 180/1560/16-а (провадження №11-1123апп19) сформульований висновок про те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини та усталеній судовій практиці.

А отже, враховуючи обґрунтованість та законність оскаржуваних судових рішень безпідставним є довід заявника про незаконну відмову судами попередніх інстанцій у доступі до правосуддя.

Слід звернути увагу на те, що права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя не порушені, оскільки судами попередніх інстанцій йому роз`яснено до юрисдикції яких судів належить вирішення ініційованого ним позову.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року є необґрунтованою.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко