Справа номер 145/197/26
Провадження номер 2/145/481/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р. селище Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку, що у відкритті провадження у цій цивільній справі необхідно відмовити, з огляду на наступне.

До відкриття провадження встановлено, що за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру №2334635 від 12.02.2026 особу ОСОБА_1 не знайдено.

Тиврівським районним судом Вінницької області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача надіслано запити до Гніванської міської ради Тиврівського району та до адресно-довідкового сектору УДМС у Вінницькій області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Згідно повідомлення адресно-довідкового сектору №13/2893 від 16.02.2026, що надійшло до суду 18.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.2022 знятий з реєстрації як померлий.

Згідно відповіді відділу "ЦНАП" Гніванської міської ради №09.03-16 від 17.02.2026, що надійшло до суду 20.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями реєстру РТГ не зареєстрований.

23.02.2026 судом надіслано запит до Тиврівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо підтвердження факту смерті відповідача ОСОБА_1

09.03.2026 до суду надійшла відповідь на запит, а саме повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №6 від 05.03.2026, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність та дієздатність ОСОБА_1 припинились у момент його смерті.

Із досліджених документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 помер ще до пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

При цьому, законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається, зокрема статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства. Наведене дає підстави для висновку, що законом визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців. Суд враховує і те, що чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено.

Залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до боржника за кредитним договором, а в даному випадку - за договором про споживчий кредит, і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенням ЦПК України щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, до якої пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Патраманський І. І.