Номер провадження 2/754/5167/26
Справа № 754/1904/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м.Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч чинному законодавству позивач до позовної заяви не додав квитанцію про сплату судового збору, проте у позові міститься клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, як учасника бойових дій, а також долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 26.04.2023 року.

У відповідності до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідний висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі 545/1149/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Предметом спору є стягнення боргу за розпискою, тобто зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав позивача саме як учасника бойових дій. Доказів того, що позивач має інші пільги щодо сплати судового збору не надано.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», встановлено, що прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.

Відтак, позивачу слід надати докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру - у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2604,00 грн.

Також, що за приписами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч.3ст.175 ЦПК України).

Отже, наведена норма процесуального закону імперативно визначає обов`язок позивача, у разі подання позову, який містить, зокрема вимогу майнового характеру, зазначити ціну позову та обґрунтувати розрахунок такої вимоги (майнової), лише після наведення такого розрахунку суд оцінює його належність та відповідність письмовим доказам, долучених позивачем до позовної заяви.

Як вбачається з позовної заяви, позивач при зверненні до суду ставить питання про стягнення з відповідача суми прострочених зобов`язань за 3 роки за обліковою ставкою НБУ (25 % річних) в розмірі 111 600,00 грн. Проте, у позовній заяві не зазначено ані правову норму, на підставі якої позивач просить стягнути вказану суми, ані розрахунок цієї суми. Єдиним обґрунтуванням цієї суми є посилання на веб-сторінку НБУ, зокрема архів, що не є належним виконанням вказаної норми ЦПК України.

Таким чином, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, - відсутній, чим недотримано вимоги п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, прохальна частина позову містить клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки та майно відповідача до повного повернення боргу.

Слід звернути увагу на те, що частинами 1, 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтями 151, 152, 153 ЦПК України прямо визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову та певні особливості щодо подання такої заяви як до відкриття провадження, так і на будь-якій стадії судового процесу, а також порядок її розгляду, в тому числі і з викликом особи, яка подала заяву.

Крім того, частиною 10 ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вищенаведені норми ЦПК прямо встановлюють, що заяви про забезпечення позову мають бути оформлені окремим процесуальним документом із дотриманням вищенаведених норм щодо їх форми та змісту, а також порядку подання та сплати судового збору. Зазначення таких клопотань у позовній заяві загалом чинним ЦПК України не передбачено, що виключає можливість їх розгляду у такому вигляді із постановленням відповідної ухвали, оскільки це є прямим порушенням процесуальних приписів.

Оскільки питання розгляду клопотань про забезпечення позову без вчинення відповідної процесуальної дії прямо не врегульовано нормами ЦПК України, то слід застосувати ч.3 ст.182 ЦПК України, відповідно до якої заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відтак, оскільки дане клопотання заявлено без дотримання норм ст.ст.150, 151, 152 ЦПК України, то його розгляд по суті є неможливим, а також є неможливим його повернення, оскільки воно міститься безпосередньо у позовній заяві. Тому вказане клопотання слід залишити без розгляду та роз`яснити позивачу про наявність права на звернення до суду з відповідним клопотанням, що має відповідати вимогам вказаних норм.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом подання позовної заяви в новій редакції відповідно до кількості учасників судового розгляду та подання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору за місцем розгляду справи в розмірі 2604,00 грн.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: