УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 691/1136/24

провадження № 61-16279 св 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року

у складі судді Подороги Л. В. та постанову Черкаського апеляційного суду

від 11 грудня 2025 рокуу складі колегії суддів: Карпенко О. В., Василенко Л. І., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області» (далі - КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області», в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 14 серпня 2024 року № 95-Т про звільнення її з посади фахівця із соціальної роботи за пунктом 3 статті 40

КЗпП України;

- поновити її на посаді фахівця із соціальної роботи з 14 серпня 2024 року;

- стягнути з КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 серпня 2024 року до вирішення справи по суті;

- стягнути з КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради на її користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 29 січня

2025 року позовну вимогу ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди

у розмірі 20 000,00 грн залишено без розгляду.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 25 вересня

2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гречухи В. І., задоволено. Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 14 серпня 2024 року № 95-Т «Про звільнення

ОСОБА_1 з посади фахівця із соціальної роботи».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді фахівця із соціальної роботи КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області з 14 серпня 2024 року.

Стягнуто з КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14 серпня 2024 року по 11 грудня 2025 року, у розмірі 114 558,12 грн.

Допущено негайне виконання рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2025 року КЗ «Центр надання соціальних послуг» Мліївської сільської ради звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині змінити, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, а саме: 1) застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року призначити до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк