г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Номер провадження 2/213/521/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №211/12768/25 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту №500848840, зобов`язався в порядку та умовах, передбачених кредитним договором, повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про змінунайменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість у сумі 112 287,12 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу разом із судовими витратами на свою користь.

Процесуальні дії у справі.

19 грудня 2025 року позовна заява, передана за підсудністю, надійшла до суду.

08 січня 2026 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

13 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Заяв та клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписана оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500848840, яку банк прийняв, та анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту.

Таким чином, між сторонами укладено електронну угоду про надання споживчого кредиту.

За умовами договору сума кредиту 78 934,65 грн, процентна ставка фіксована 32% річних, строк кредитування 60 місяців.

Сторонами підписано графік платежів.

Як видно з виписки з особового рахунку відповідача за період з 04 жовтня 2021 року по 24 березня 2025 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та частково виконав зобов`язання.

Надання банком відповідачу кредитних коштів підтверджується також меморіальним ордером № 601237216 від 05 жовтня 2021 року.

Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом. За відповідачем значиться заборгованість у розмірі 112 287,12 ( 77 826,68 грн тіло кредиту, 34 460,44 грн відсотки). Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано.

Як зазначає позивач, 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» та в подальшому внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору, після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ними.

Так, позивачем надано як докази на підтвердження позовних вимог копію вищезазначеного кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки з особового рахунку, докази отримання відповідачем кредитних коштів.

Тобто, позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 2 422,40 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 441,60 грн, на підтвердження яких надано витяг з договору про надання послуг від 28 січня 2025 року №1006, укладений між АТ «СЕНС БАНК» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс». За умовами договору № 1006 виконавець зобов`язався надати замовнику послуги, які полягають у здійсненні від імені замовника дій щодо стягнення заборгованості з боржників (п. 1.1. договору).

У преамбулі договору наведені визначення термінів, що вживаються в ньому, зокрема акту приймання-передачі реєстру боржників, акту приймання передачі справ, реєстру божників тощо.

Відповідно до п. 3.1. договору про надання послуг № 1006 від за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; за отримання рішення суду 225,00 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %.

З огляду на те, що до позову долучено витяг з договору про надання послуг, суд позбавлений можливості ознайомитися у повному обсязі з умовами договору. Проте, аналізуючи витяг з договору, можна дійти висновку, що передбачені умовами договору послуги надаються щодо конкретних боржників, зазначених у реєстрі боржників, акт приймання-передачі якого затверджується сторонами договору.

Позивачем реєстр боржників, акт приймання-передачі реєстру боржників, акт приймання-передачі справ до позову не додано.

Надані на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу докази не містять інформації, стосовно якого конкретного боржника надано послуги, вартість зазначених послуг з урахуванням розміру заборгованості, тобто не ідентифікують боржника.

Таким чином, позивачем не доведено розмір витрат на правничу допомогу саме у справі за позовом до ОСОБА_1 , а тому вони не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 137, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №500848840 від 04 жовтня 2021 року у розмірі 112 287 (сто дванадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн 12 коп., з яких: 77 826,68 грн тіло кредиту, 34 460,44 грн відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на відшкодування сплаченого судового збору 2 422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 13 березня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Попов