Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/2638/25 за позовною заявою поданої та підписаної адвокатом Абібуллаєвою Акіме Шевкетівною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кобеляцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява подана та підписана адвокатом Абібуллаєвою Акіме Шевкетівною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якій прохає позовну заяву задовольнити; встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 2016 року по дату смерті (загибелі) ОСОБА_4 по ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав разом з позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, не перебували у шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі; визнати за позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , як членом сім`ї ОСОБА_4 право на отримання державних виплат у зв`язку зі смертю чоловіка - військовослужбовця, в тому числі одноразової грошової допомоги, яка призначається на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Про питання виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарівні з відповідачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка проживала разом з ОСОБА_4 починаючи з 2016 року, як дружина та чоловік, однак шлюб між ними не був зареєстрований.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів.

Позивачка постійно спілкувалась з батьками та родичами ОСОБА_4 була в дуже близьких відносинах з його матір`ю ОСОБА_2 , крім того, позивачка та ОСОБА_4 часто в неї гостювали.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області в ході бойових дій отримав поранення, несумісне з життям та вважався зниклим безвісти з 12.05.2023 до моменту виявлення та ідентифікації тіла, що підтверджується витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 04.01.2024 № 4.

Також від в/ч НОМЕР_3 надійшло сповіщення № 52 від 12.05.2023 про те, що старший стрілець-оператор стрілецького взводу стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 12.05.2023 приблизно в 08:30 при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії рф в районі н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області.

Факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Донецькій області Бахмутського району в с. Оріхово-Василівка підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.12.2023 серії НОМЕР_4 виданого Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29 грудня 2023 року та відповідним актовим записом № 577.

Позивачка та ОСОБА_4 починаючи з 2016 року проживали спільно однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 перебували в цивільному шлюбі та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою від 13.06.2025 № 427 виданою Світлогірським старостинським округом Кобеляцької міської ради Полтавського району, Полтавської області.

Крім того, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13.06.2025 складеним комісією в складі голови комісії ОСОБА_5 та членів комісії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході проведення обстеження по факту сумісного проживання позивачки та ОСОБА_4 встановлено, що вона дійсно проживала з ОСОБА_4 з 2016 по 2023 рік, як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 , перебували у шлюбі та вели спільне господарство.

За час спільного проживання позивачка та ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, купували меблі, побутову техніку, облаштовували житло, постійно підтримували зв`язок одне з одним під час служби в Збройних Силах України, піклувалися, допомагали та постійно підтримували один про одного.

Факт того, що позивачка та ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, підтверджується, крім вищевказаного, їх спільними пошуками (покупцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) для облаштування спільного побуту, а саме:

- придбання плити газової Canrey 5050 K IX, що підтверджується видатковою накладною № 16910 від 09.06.2023.

- придбання мотообприскувача Forte 3WF-767 (25л), що підтверджується товарним чеком № 107059740 від 13.04.2020.

- електропаяльник високої потужності RESAS TLW 500, що підтверджується товарним чеком № 795706.

Про відносини позивачки з померлим, як чоловіка та дружини та фактичне перебування в цивільному шлюбі свідчать фотокартки, на яких зображені позивачка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також разом з друзями та на сімейному відпочинку.

Позивачкою так само як і ОСОБА_4 іншого шлюбу не укладалось.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2014 по справі № 396/2240/14 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірвано. Інших шлюбів після розірвання шлюбу ОСОБА_1 не укладалось. ОСОБА_4 шлюб не був укладений.

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 починаючи з 2016 до 2023 року проживали спільно однією сім`єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 перебували в цивільному шлюбі та вели спільне господарство, що підтверджується обґрунтуванням та доказами, долученими до заяви.

На сьогоднішній день позивачка перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_5 від 12.06.2025 № 1052. Крім того, позивачка ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 .

Заходи забезпечення доказів до подання позовної заяви не здійснювалися.

Проходження ОСОБА_4 та ОСОБА_1 військової служби, проживання у військовій частині не можуть свідчити про те, що він із позивачкою не перебували у фактичних сімейних відносинах, оскільки вказує лише на виконання позивачкою та ОСОБА_9 військового обов`язку.

Встановлення даного юридичного факту є для позивачки єдиним можливим способом захисту своїх прав та їх реалізації як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, враховуючи, що родина ОСОБА_4 не визнає існування в неї такого права на отримання передбачених законом державних виплат у зв`язку з його смертю внаслідок загибелі, як військовослужбовця під час воєнного стану.

Ухвалою від 18 листопада 2025 року позов залишено без руху для усунення недоліків. Представником позивачки адвокатом Абібуллаєвою А.Ш. зазначені недоліки усунено.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 31.10.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до повідомлення Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області відділу (центру) надання адміністративних послуг відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 08 грудня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено у справі відкрите підготовче судове засідання на 26 грудня 2025 року.

Ухвалою від 26 грудня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23 січня 2026 року.

23 січня 2026 року судове засідання відкладено на 19 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

У судове засідання 19 лютого 2026 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представником позивачки адвокатом Абібуллаєвою А.Ш. до суду подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити.

Відповідачкою ОСОБА_2 до суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_3 правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кобеляцьким відділом ДРАЦС подана заява, у якій прохають розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За змістом частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок).

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВП ВС у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 вже викладала висновок, що факти, які мають юридичне значення, встановлюються у позасудовому та судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК.

Відповідно до положень ст. 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно положень ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

У постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно з пунктом 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, серед інших категорій, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Крім того, згідно з пунктом 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час загибелі (смерті).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 577 від 29.12.2023 (а.с.14-15).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 від 31.03.2024 № 180 вбачається, що загиблий солдат ОСОБА_4 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України у с. Міньківка, с. Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області на підставі відповідних бойових розпоряджень (а.с.16).

Відповідно витягу з наказу № 4 від 04.01.2024 в/ч НОМЕР_3 вбачається, що смерть ОСОБА_4 , старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, який знаходився в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_3 , і який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби і захисту суверенітету і територіальної цілісності України під час широкомасштабної агресії рф (а.с.17-18).

Згідно довідки Світлогірського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 13.06.2025 № 427 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з ОСОБА_4 у період з 2016 по 2023 рік, як чоловік та дружина в будинку по АДРЕСА_1 , перебували в цивільному шлюбі та вели спільне господарство (а.с.19).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , 1981 р.н. дійсно проживала разом з ОСОБА_4 з 2016 по 2023 рік, як чоловік та дружина, за адресою: АДРЕСА_1 , перебували в цивільному шлюбі та вели спільне господарство (а.с.20).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали суду, що в період з 2016 по 2023 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство в с. Просяниківка, Полтавського району, Полтавської області, фактично перебували в цивільному шлюбі.

Факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період спільного проживання, підтверджується також спільним придбання ними газової плити Canrey 5050 K IX вартістю 7 500 грн., мотообприскувача Forte 3WF-767 (25л) вартістю 1 880 грн., та електропаяльник високої потужності RESAS TLW 500 вартістю 980 грн., що підтверджується видатковою накладною та товарними чеками, відповідно (а.с.25-27).

На теперішній час позивачка ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_5 та є учасником бойових дій, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_5 та посвідченням серії НОМЕР_6 (а.с.22-24).

Проходження ОСОБА_4 і ОСОБА_1 військової служби, проживання у військовій частині не можуть свідчити про те, що він з позивачкою не перебували у фактичних сімейних відносинах, оскільки вказує лише на виконання позивачкою та ОСОБА_4 військового обов`язку.

Про подібні правові висновки зазначено у постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 279/2014/15-ц.

З усього вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 , у період з 2016 року по 2023 рік, існували сімейні відносини притаманні подружжю, протягом тривалого часу, аж до моменту смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, коли факт спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства позивачкою ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , в період з 2016 по 2023 рік, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї майнових прав, які заперечуються іншими заінтересованими особами, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1, 2, 3 СК України ст. 4, 12, 13, 76, 77-79, 206, 211, 228-229, 247, 258, 263-268, 315, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 2016 року по дату смерті (загибелі) ОСОБА_4 по ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, не перебували у шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , як членом сім`ї ОСОБА_4 право на отримання державних виплат у зв`язку зі смертю чоловіка - військовослужбовця, в тому числі одноразової грошової допомоги, яка призначається на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Про питання виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарівні з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя