УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/1279/22

провадження № 61-3201ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Войнаровська Оксана Ігорівна, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, в якому просила:

- квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 4 кімнат, жилою площею 122,30 кв. м та загальною площею 219,80 кв. м, право власності на яку зареєстровано 29 листопада 2011 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 06 жовтня 2010 року, реєстраційний номер майна з Реєстру прав власності на нерухоме майно: 35299335 особистою приватною власністю ОСОБА_2 ;

- визнати гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_2 , площею 13,80 кв. м, право власності на який зареєстровано 29 листопада 2011 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 06 жовтня 2010 року, реєстраційний номер майна з Реєстру прав власності на нерухоме майно: 35298820 особистою приватною власністю ОСОБА_2 ;

- визнати гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_3 , площею 13,30 кв. м, право власності на який зареєстровано 29 листопада 2011 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 , виданого 06 жовтня 2010 року, реєстраційний номер майна з Реєстру прав власності на нерухоме майно: 35299049 особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

У червні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, в якому просив:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з 01 травня 2008 року по 22 серпня 2009 року;

- визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ; машиномісце АДРЕСА_2 ; машиномісце АДРЕСА_3 ;

- визнати право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вказаного нерухомого майна.

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 26 листопада 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнив.

Визнав особистою приватною власністю ОСОБА_3 наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 4 кімнат, загальною площею 219,80 кв. м, реєстраційний номер об`єкта: 35299335; гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_2 , площею 13,80 кв. м, реєстраційний номер майна з Реєстру прав власності на нерухоме об`єкта: 35298820; гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_3 , площею 13,30 кв. м, реєстраційний номер об`єкта: 35299049.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Печерський районний суд міста Києва додатковим рішенням від 20 березня 2025 року стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 євро, що еквівалентно 262 920,00 грн. В іншій частині вимог відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Войнаровської О. І. залишив без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року залишив без змін.

11 березня 2026 року представник ОСОБА_4 - адвокат Войнаровська О. І., через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в указаній справі.

В касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2025 року.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі оскаржуваного рішення ОСОБА_3 набула право особистої приватної власності на спірне майно і відповідно може розпоряджатися майном на власний розсуд, зокрема відчужити спірне майно третій особі. Потенційне відчуження спірного майна третій особі призведе до неможливості повернення сторін до попереднього стану у разі задоволення касаційної скарги, оскільки третя особа вважатиметься добросовісним набувачем, від якого не можна буде витребувати спірне майно.

Вивчивши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, доводи клопотання зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, наведені обставини не підтверджені належними доказами, тому в задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Войнаровська Оксана Ігорівна, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/1279/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Войнаровська Оксана Ігорівна, про зупинення дії рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 квітня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко