УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

Провадження № 2-з/936/4/2026

Справа № 936/299/26

"13" березня 2026 р. селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа Антимонопольний комітет України про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

11.03.2026 до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на припинення обслуговування номерів телефону НОМЕР_1 та під`єднаного номеру НОМЕР_2 до вирішення в судовому порядку цивільної справи №296/299/26.

12.03.2026 на електронну адресу суду від позивача повторно надійшла заява про забезпечення позову аналогічна вищезазначеній заяві про забезпечення позову поданій до суду 11.03.2026 через підсистему "Електронний суд".

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що ним до суду оскаржено неправомірні дії відповідача. Водночас, 07 березня 2026 року позивачі отримали лист-повідомлення працівника відповідача по справі, в якому зазначено про те, що після 16 березня 2026 року обслуговування номерів телефону НОМЕР_1 та під?єднаного номеру телефону НОМЕР_2 при наявності боргу може бути повністю припинене. У зв?язку з тим, що позивач сплатив як контрактний абонент, послугу із 01.11.2025 року на рік вперед однією сумою до 01.11.2026 року, а відповідач по справі незаконно нарахувавши вигадану заборгованість за додатковий інтернет зв?язок, якого позивач не отримував, попереджає із 16 березня 2026 року повністю припинити надання послуги зв?язку, позивачі вважають вищезазначений лист-повідомлення відповідача доказом протиправних і незаконних дій та рішень монополіста у сфері надання послуг мобільного зв?язку. Оскільки судовий розгляд справи триватиме якийсь час, існує ризик того, що відповідач в односторонньому порядку розірве Договір та припинить обслуговування двох номерів заявників ще до ухвалення рішення судом, шо в подальшому істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення сторін, без фіксації судового засідання технічним засобом, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та докази, додані до неї, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Як вбачається із заяви, позивач просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на припинення обслуговування номерів телефону НОМЕР_1 та під`єднаного номеру НОМЕР_2 до вирішення в судовому порядку цивільної справи №296/299/26.

Однак, в порушення п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява не містить обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення позову та посилань на докази, що підтверджують неможливість чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В заяві про забезпечення позову заявником зазначено, що він є споживачем послуг мобільного зв`язку на підставі контракту. Доказів на підтвердження даного твердження суду не надано. До заяви про забезпечення позову не додано ні самого контракту, ні доказів використання позивачами номерів телефону НОМЕР_1 та під`єднаного номеру НОМЕР_2 , не зазначено доказів обраного тарифу чи доказів того, які дії вживаються зі сторони відповідача та спрямовуються ним на утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду.

Зважаючи на відсутність доказів існування між сторонами договірних зобов`язань та їх істотних умов, суд позбавлений можливості оцінити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачами вимогами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні достатні дані, які об`єктивно вказують на необхідність застосування заходів, пов`язаних із забезпеченням позову, оскільки заявником не наведено достатніх та переконливих доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа Антимонопольний комітет України про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні заяви не є перешкодою для повторного звернення з тими самими вимогами після усунення умов, що були підставою для відмови у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Софілканич О.А.