Справа № 739/2158/25
Провадження № 2/739/53/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Лукаш Н.Я.,

представника позивача - Петренка І.М. ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Дьоми Н.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, поданим в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, діючи як орган опіки та піклування (далі - позивачка) в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (далі - відповідачі) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання вказаних дітей аліментів у розмірі частки від доходів кожного з них, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які просить стягнути на користь тієї особи, яка буде опікуном дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі, як батьки малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїх батьківських обов`язків не виконують. Місцезнаходження відповідача ОСОБА_6 взагалі не відоме, а відповідачка ОСОБА_2 проживає в с. Котлярка Житомирського району Житомирської області. Шлюб між відповідачами розірваний. При цьому малолітня ОСОБА_5 перебуває в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», малолітня ОСОБА_4 навчається в КЗ «Черешенський ліцей» на цілодобовому утриманні, а малолітня ОСОБА_3 з 08 липня 2022 року перебуває в Республіці Польща разом з навчальним закладом КЗ «Городнянський ліцей». Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не проживають, матеріально їх не утримують, участі в житті та вихованні дітей не приймають. Малолітні діти відповідачів перебували на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах з 01 жовтня 2021 року по 29 серпня 2022 року через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. За місцем проживання відповідачки умови для повноцінного проживання її дітей відсутні, остання забирати своїх дітей не бажає. Посилаючись на положення статей 164-166, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивачем порушується питання про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей та стягнення аліментів на утримання останніх.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції висловилася проти задоволення позову відносно неї та просила не позбавляти її батьківських прав, при цьому визнала, що її діти не проживають разом з нею та утримуються у різних закладах, оскільки нею не створено належних умов для їх проживання. Також постійно під час судового розгляду заявляла про намір забрати до себе своїх дітей і стверджувала, що нею будуть створено всі умови для їх утримання. При цьому вона висловилася за задоволення позову в частині позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та висловилася за їх задоволення, оскільки відповідачі постійно не виконують свої батьківські обов`язки. Також вказала, що рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей.

Заяви та клопотання учасників справи

Відповідачкою ОСОБА_2 заявлялися клопотання про забезпечення участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції, які судом було задоволено.

Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9-11).

Наказами служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №12 від 20 серпня 2021 року та №21 від 01 жовтня 2021 року малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було взято на облік як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 16).

Згідно довідки старости с. Буда-Вороб`ївська, виданої 25 серпня 2021 року, відповідач на час видачі даної довідки разом зі своїми дітьми не проживав і участі в їх вихованні не приймав (а.с. 17).

З довідки начальника служби у справах дітей Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області від 16 січня 2025 року вбачається, що відповідач ОСОБА_6 в с. Очкине не проживає і місце його знаходження невідоме (а.с. 19).

Новгород-Сіверським РВП ГУНП в Чернігівській області вживалися заходи щодо розшуку відповідача ОСОБА_6 , однак це жодних результатів не дало (а.с. 20).

З повідомлення служби у справах дітей Макарівської селищної ради Київської області від 21 серпня 2021 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 переїздила для проживання до с. Вітрівка Бучанського району Київської області, при цьому діти з нею на той час не проживала та були влаштовані до спеціалізованих закладів (а.с. 18).

Згідно повідомлення служби у справах дітей Макарівської селищної ради від 28 лютого 2025 року відповідачка ОСОБА_2 на час надання повідомлення змінила місце свого проживання та виїхала до с. Фасова, де проживала у кімнаті складського приміщення ТОВ «Карапуз», при цьому її доньки були влаштовані на цілодобове перебування до закладів Чернігівської обласної ради, при цьому ОСОБА_2 не мала постійного місця проживання, часто змінювала місце проживання та співмешканців, з нею проводилися роз`яснювальні бесіди щодо повернення дітей, однак результатів це не дало, остання заходів щодо повернення дітей в її сім`ю не вживає, жодних умов для повноцінного проживання, виховання та розвитку дітей не створила (а.с. 18).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 їхній шлюб було розірвано (а.с 21-22).

Згідно повідомлення КНП «Прилуцький будинок дитини «Надія» від 08 липня 2025 року у вказаному закладі з 09 вересня 2021 року виховується малолітня ОСОБА_5 , за період перебування дитини у закладі батько дитину взагалі не відвідував, їй не телефонував, участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймав, а матір дитини додому останню не забирала, при цьому періодично відвідувала її, привозила іграшки і солодощі (а.с. 23).

Згідно повідомлення КЗ «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради від 02 липня 2025 року у вказаний навчальний заклад з 28 травня 2021 року влаштована малолітня ОСОБА_3 , за період її перебування у закладі батько дитину жодного разу не відвідував, не телефонував, життя, здоров`ям та успіхами дитини не цікавився. Матір дитини декілька разів провідувала ОСОБА_7 , привозила солодощі, на зимові канікули 2021-2022 року забирала до себе, дзвонила вчителю, цікавилася успіхами доньки, одягу, взуття та шкільного приладдя дитині не передавала. З 08 липня 2022 року дитина разом з групою вихованців переміщено до Республіки Польща. Матір телефонувала ОСОБА_7 , однак від пропозиції забрати доньку до себе відмовилася, мотивуючи це тим, що у неї немає можливості (а.с. 24).

Згідно характеристики, наданої КЗ «Черешенський ліцей» Чернігівської обласної ради на малолітню ОСОБА_4 , остання навчається у даному ліцеї з 14 листопада 2024 року. За час перебування дитини у ліцеї батьки жодного разу її не відвідували, не забирали на канікули та вихідні дні. Дитина періодично телефонує своїй матері (а.с. 25).

Службою у справах дітей Попільнянської селищної ради 22 вересня 2025 року та 02 лютого 2026 року здійснювалося обстеження умов проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких встановлено, що в будинку, в якому проживає відповідачка, лише одна кімната опалюється, температурний режим не відповідає нормі. Там облаштовано лише одне місце для новонародженої дитини відповідачки, для інших дітей місця не обладнані, в будинку відсутні одяг та взуття, є обмежена кількість продуктів харчування. За висновками комісії даний будинок як на 22 вересня 2025 року, так і на 02 лютого 2026 року не придатний для проживання дітей відповідачки (а.с. 26-27, 50-54, 63-64).

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №273 від 12 вересня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про доцільність позбавлення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6-8).

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи відповідачі, будучи повнолітніми особами дійсно ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідач ОСОБА_6 залишив своїх дітей з відповідачкою і взагалі жодної участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, жодної допомоги не надає, утриманням дітей не займається, жодних зв`язку з дітьми не підтримує.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_6 необхідно позбавити його батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки це відповідає інтересам даних дітей, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно відповідачки ОСОБА_2 суд враховує, що остання також фактично участі в утриманні вказаних вище дітей не приймає, останні постійно перебувають в навчальних закладах Чернігівської обласної ради.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 15), та не має житла з належними для проживання дітей умовами, у зв`язку з чим періодично змінює місце свого проживання і на даний час проживає в будинку свого співмешканця в с. Котлярка Житомирського району Житомирської області.

При цьому суд враховує той факт, що відповідачка ОСОБА_8 , на відміну від батька своїх дітей ОСОБА_6 , підтримує зв`язок з дітьми, телефонує їм, цікавиться їхнім навчанням та здоров`ям.

Зокрема, вона періодично відвідувала ОСОБА_5 , привозила їй іграшки та солодощі. Також вона відвідувала малолітню ОСОБА_3 в навчальному закладі, привозила солодощі, забирала до себе на зимові канікули 2021-2022 року, дзвонила вчителю, цікавилася успіхами доньки. З 08 липня 2022 року малолітня ОСОБА_3 перебуває в Республіці Польща, що певною мірою ускладнює можливість для відповідачки піклуватися про свою доньку. Крім того, відповідачка підтримує телефоном зв`язок з малолітньою ОСОБА_4 , з якою періодично спілкується.

Частиною першою статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

За таких обставин, враховуючи встановлений у ході судового розгляду факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що негативно впливає на фізичний розвиток даних дітей та становить загрозу для їх здоров`я, у зв`язку з чим останні були влаштовані на для цілодобового навчання та проживання до навчальних закладах Чернігівської обласної ради, а також беручи до уваги вжиття відповідачкою окремих дій, направлених на підтримання зв`язків зі своїми дітьми і висловлювання останньою готовності покращити умови свого проживання для того, щоб в майбутньому діти могли жити з нею разом, суд приходить до висновку про необхідність відібрати у відповідачки її вказаних вище малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав, що відповідатиме інтересам даних дітей, тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

При цьому відповідачці ОСОБА_2 необхідно роз`яснити, що у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дітей.

Вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення з відповідачів на користь тієї особи, до якої буде влаштовано дітей відповідачів, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Частиною четвертою статті 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей а також відібрання даних дітей у відповідачки, відповідачі зобов`язані виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на їх утримання.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідачів та їх розмір суд враховує, що відомості про наявність у відповідачів постійного доходу відсутні, а також враховує відсутність відомостей про наявність у їхніх малолітніх дітей захворювань, які потребували б додаткових витрат.

За таких обставини суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано їхніх малолітніх дітей, аліменти у розмірі по 1/2 частці від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 08 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Отже позовні вимоги до відповідачів в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 08 жовтня 2025 року по 07 листопада 2025 року.

Судові витрати

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову, що містив три позовні вимоги немайнового характеру та одну позову вимогу майнового характеру, за які підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 844 грн. 80 коп. (1 211 грн. 20 коп. х 4). Відповідачами судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю до відповідача та частково до відповідачки, відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути в якості компенсації судових витрат 2 422 грн. 40 коп. (4 844 грн. 80 коп. /2), а з відповідачки необхідно стягнути в якості компенсації судових витрат 1 514 грн. 00 коп. (3 633 грн. 60 коп. /4) + (1 211 грн. 20 коп. / 2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273-279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, поданий в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -- задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передати під опіку органу опіки та піклування - Виконавчому комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано малолітніхОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано малолітніхОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у межах сум платежу за один місяць, за період з 08 жовтня 2025 року по 07 листопада 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави в якості судових витрат 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави в якості судових витрат 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дітей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ЄДРПОУ - 04061978, місцезнаходження: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, м. Новгород-Сіверський, вул. Захисників України, 2.

Відповідачка 1: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, місцезнаходження: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, м. Новгород-Сіверський, вул. Захисників України, 2.

.

Суддя В.В. Чепурко