Справа153/273/26
Провадження2/153/130/26-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. м.Ямпіль

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/273/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 27224.92 грн., з яких сума кредиту 2999.99 грн., сума процентів за користування кредитом 16274.93 грн., нараховані позивачем проценти за 86 календарних днів 6450, штрафні санкції 1500.00 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом даної справи у сумі 2662,40 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.03.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1516322 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п.1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000 грн.; Відповідно до п.1.4. договору строк кредиту 359 днів: з 25.03.2024 по 20.03.2025; Відповідно до п.2.1. договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Отже, відповідно до зазначених умов договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало відповідачеві кредит в сумі 3000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладанні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Також, позивач зазначає, що відповідач оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2 «Процедура укладання електронного кредитного договору» позовної заяви, що визначені розділом 7 «Особливості Укладення Кредитних Договорів з споживачами в Електронній формі через ІКС Товариства (Алгоритм) «Правил надання коштів у кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та уклав кредитний договір. Отже, відповідно до реквізитів Договору №1516322 від 25.03.2024, укладеного між сторонами відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н956». Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему «Рау Tech». Позивач зазначає, що з 25.03.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2109 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0.01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2108.99 грн. Також, суму заборгованості за Договором розрахована первісним кредитором в формі поденного розрахунку заборгованості, у відповідності до умов Договору. 24.12.2024 згідно умов договору факторингу №24122024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №1516322 від 25.03.2024, загальна сума заборгованості склала 20774.92 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 2999.99 грн., заборгованості за процентами 16274.93 грн., штрафні санкції 1500,00 грн. Позивач зазначає, що відповідно до п.1.4 строк дії Договору №1516322 строк кредиту 359 днів з 25.03.2024 по 20.03.2025. Отже, станом на дату укладання Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, строк дії Договору №1516322 від 25.03.2024 не закінчився, а саме, у період з 25.12.2024 по 20.03.2025 (86 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6450 грн. (2999.99 грн.*2.5%=75 грн*86календарних днів=6450 грн.). Фактично таким чином, відповідача має заборгованість перед позивачем за Договором №1516322 від 25.03.2024 на загальну суму 27224.92 грн., яка складається з тіла кредиту 2999.99 грн., заборгованості за процентами первісного кредитора - 16274.93 грн., заборгованість за процентами ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 86 календарних днів 6450 грн., штрафні санкції 1500,00 грн. Станом на день звернення із даним позовом до суду ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісними. Отже, позичальник не виконав свого обов`язку по кредитному договору, саме тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином на підтвердження чого у матеріалах справи наявний трекінг Укрпошта рекомендованого повідомлення вих.. №R56, в якому стоїть відмітка «адресат відсутній» (а.с.99-100), що згідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 вважається належним повідомленням про дату судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13 позовної заяви) клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.85-86).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.89-91), витребування доказів (а.с.93-94), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із копії Договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1516322 від 25.03.2024 судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір, на умовах повернення, платності, строковості, ТОВ надало відповідачу у користування кредитні кошти у сумі 3000 грн. на строк 360 днів, процентна ставка: 2.50%, договір підписано одноразовим ідентифікатором Н956.

Із копії паспорта споживчого кредиту, судом встановлено, що відповідачу надано у користування кредитні кошти у сумі 3000 грн. на строк 360 днів, процентна ставка: 2.5% в день, кошти мають бути зараховані не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору, паспорт підписано одноразовим ідентифікатором В395.

Із копії повідомлення вих.№29 від 15.01.2025 судом встановлено, що 25.03.2024 10:05:16 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало кошти у сумі 3000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 .

Із копії розрахунку первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» судом встановлено, що станом на 20.03.2025 загальна заборгованість по кредиту становить 20774.92 грн. з них тіло кредиту 2999.99, відсотки - 16274.93, штраф/пеня - 1500.

Із копії розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 20.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за 86 календарних днів (25.12.2024 по 20.03.2025) становить 2999.99 грн. заборгованість за основним боргом; 6450.00 грн. заборгованість по відсотках.

Із копії повідомлення про відступлення права грошової вимоги та Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, Акту прийому-передачі, реєстру боржників, платіжної інструкції №6308 від 26.12.2024 судом встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» згідно умов договору відступило право вимоги за кредитним договором №1516322 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», відповідно ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача, про що відповідача повідомлено і зобов`язано погасити борг у сумі 20774.92 грн. на рахунок ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

Із витребуваної судом інформації з «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-260219/63618-БТ від 22.02.2026 судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , 25.03.2024 зараховано переказ у сумі 3000,00 грн. (а.с.102-103, 106-108).

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак свої зобов`язання не виконала.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що після підписання Договору про надання споживчого кредиту від 25.03.2024, відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно тарифів, а також сплатити нараховані відсотки та тіло кредиту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами в установленому законом порядку був укладений Договір про надання споживчого кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків, то суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) 1,5 %.

Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пункт 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до п. п.1.5.1. до Договору про надання споживчого кредиту №1516322 від 25.03.2024 стандартна процентна ставка за кредитом: в день становить 2.50%.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 2 ст.627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Враховуючи, що договір про надання споживчого кредиту було укладено 25.03.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», умови укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки в день 2.50%, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.

Згідно з позовними вимогами та розрахунками заборгованості наданим позивачем заборгованість по процентах нарахована в сумі 16274.93 грн. за період з 25.03.2024 року по 24.12.2024 (первісним кредитором) за ставкою 2.50% в день та в сумі 6450.00 грн. за період з 25.12.2024 року по 20.03.2025 (позивачем) за ставкою 2.50% в день.

Проте, умови кредитного договору в частині нарахування процентів за ставкою 2.50 % за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані, оскільки суперечать вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», а відтак є нікчемними.

Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню у даній справі, суд керується умовами договору щодо суми кредиту і строку кредитування та застосовує вимогу закону щодо максимального розміру денної процентної ставки 1%.

Так, за користування кредитними коштами в період 25.03.2024 року по 24.12.2024 (360 днів), розмір процентів становить 8220.00 гривень (3000 гривень * 274 дні * 1 % день) та в період 25.12.2024 року по 20.03.2025 (86 днів), розмір процентів становить 2579.99 гривень (2999.99 гривень * 86 днів * 1 % день), а всього розмір процентів становить 10799.99 грн.

Також, щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені/неустойки, то суд приходить до наступного:

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки ОСОБА_1 підписала Договір про надання споживчого кредиту від 25.03.2024 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 25.03.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня/неустойка (штрафні санкції) у сумі 1500 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованості у сумі 13799.98 грн., яка складається з тіла кредиту 2999.99 грн. та суми процентів за користування кредитом 10799.99 грн.

Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, так як позов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог у сумі 1351.47 грн.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 10.12.2024 №10/12-2024, укладений між замовником - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та виконавцем адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем; заявку №14615 від 12.01.2026; Акт прийому-передачі виконаних робіт №14615 від 09.02.2026; рахунок на оплату №14615-09/02-2026 від 09.02.2026 загальна грошова сума, що підлягає оплаті за проведення правового аналізу та надання правових консультації, складення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, формування додатків до позовної заяви, складає 10000 грн.

Оскільки позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 610, 612, 623, 625, 631, 634, 1048-1050, 1051,1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (03045, місто Київ вулиця Набережно-Корчуватська,27 приміщення 2, ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1516322 від 25.03.2024 у сумі 13799.98 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1351.47 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн., а всього 25151 (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят одну) гривню 45 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк