Провадження № 22-ц/802/173/26 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях про захист права власності, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила:

- зобов`язати територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (45603, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 74) здійснити реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля марки «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , шляхом припинення права власності на автомобіль за нею;

- стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на свою користь кошти у розмірі 401 000 грн вартості незаконно збереженого майна - автомобіля «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у зв`язку із його втратою, згідно довідки ТзОВ «ВМБ-НЕРУХОМІСТЬ» від 28 липня 2025 року про його вартість, та відшкодувати їй понесені судові витрати.

Ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року відповідача Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області було замінено на належного відповідача - Головний сервісний центр МВС та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року дану цивільну справу було передано на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області за територіальною підсудністю.

Вважаючи зазначену ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути без розгляду позову заяву у даній справі в частині вимог до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, а в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 передати справу за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, помилково передав цю справу за територіальною підсудністю для розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області не врахувавши місце проживання відповідача ОСОБА_2 . Крім того, апелянт вважає, що місцевий суд повинен був відмовити у відкритті провадження або ж повернути позовну заяву ОСОБА_1 в частині її вимог до Головного сервісного центру МВС та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, оскільки ці вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не належить до його територіальної юрисдикції, а тому відповідно до пункту першого частини першої статті 31 ЦПК України та з урахуванням клопотання сторони позивача про передачу справи за підсудністю за місцезнаходженням одного з відповідачів - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях справу слід передати на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Встановлено, що у вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 та територіального сервісного центру № 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області про захист права власності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

26 листопада 2025 року ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області відповідача Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області було замінено на належного відповідача - Головний сервісний центр МВС та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року було задоволено заявлене представниками позивача клопотання про передачу справи за підсудністю у порядку ч. 15 ст. 28 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (Рівненська область, місто Рівне, вулиця Вербова, 39) та передано дану цивільну справу на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Відповідно до положень статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позивач у цій справі використала належне їй право вибору та звернулася до суду за місцезнаходженням одного із відповідачів, а саме територіального сервісного центру № 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, що в межах територіальної юрисдикції Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно, з дотриманням правил підсудності було відкрито провадження та призначено підготовче засідання у цій справі.

Відповідно до пункту першого частини першої ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частина друга вказаної статті визначає, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки Луцьким міськрайонним судом Волинської області вже було прийнято дану справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, після чого вона зі зміною відповідачів стала підсудна іншому суду, однак внаслідок змін у складі відповідачів ця справа не належить до виключної підсудності іншого суду, то вона повинна бути розглянута цим же судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, як така, що прийнята ним з порушенням норм процесуального права, а тому є помилковою і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді