Справа № 401/3692/25
Провадження № 2/401/453/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в склад головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Яцини А.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в дистанційному режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Сичов А.Ю. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі продажу майнових прав № 25929/РН-К від 05 жовтня 2021 року, укладений між ПрАТ «Київміськбуд» та позивачем; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь позивача 1 025 523 грн 87 к. внесеної передоплати за договором; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача 10 000 грн 00 к. штрафу.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду судом, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого провадження судом встановлено наявність підстав для направлення справи на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва за правилами виключної підсудності, з огляду на наступне.

Предметом Договору купівлі продажу майнових прав , про розірвання якого позивач заявив позов є майнові права на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ». Тобто даний позов виник з приводу нерухомого майна.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (ст.55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст.124).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст.30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття позови, де предметом спору є нерухоме майно. А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 755/5684/180).

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/19 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Оскільки фактично спір виник з приводу нерухомого майна, яке розташоване на території Дарницького району міста Києва, справа належить до територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів передати за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина