Справа № 173/3115/25
Провадження №2/173/495/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

Головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Верхньодніпровської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову, позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 . За життя спадкодавець заповіт не складала. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 4,1400 га. Наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В липні 2025 року позивачка вирішила розпорядитись своєю спадщиною, а саме продати житловий будинок, але для оформлення договору купівлі-продажу необхідно отримати свідоцтво про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивачка звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області. 17.07.2025 державний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском останньою строку для прийняття спадщини передбаченого ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини зазначає службу в лавах ЗСУ та в подальшому погане самопочуття через вагітність.

У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати поважною причину пропуску строку зі зверненням з заявою про прийняття спадщини.

02 грудня 2025 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 08 год. 30 хв. 09 січня 2026 року.

16 лютого 2026 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 10 березня 2026 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, направили на адресу суду заяви в яких просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особа якої встановлена відповідно до паспорта громадянина України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 підтверджується, що батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджується родинний зв`язок між позивачкою ОСОБА_2 та спадкодавцем, її рідною бабусею ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 яке міститься в матеріалах справи.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом ОСОБА_3 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Верхньодніпровської міської ради № 294 від 11.07.2025 ОСОБА_3 дійсно одна проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 10.11.1980 р. та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 113810 підтверджується право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку (пай) площею 4,140 га яка розташована на території Мишуринрізької сільської ради.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,1400 та житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що остання у строк шість місяців з дня смерті спадкодавця не подала заяву про прийняття спадщини.

В своїй позовній заяві позивач просить визначити їй ОСОБА_2 додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини, після померлої її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у два місяці з часу вступу рішення в законну силу.

Тобто позивачами обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

За нормами ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( п. 3 ст. 1272 ЦК України).

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Позивачка позовні вимоги обґрунтовує тим, що на час відкриття спадщини вона проходила військову службу у лавах ЗСУ, що підтверджується відповідною довідкою наданою заступником командира військової частини НОМЕР_6 (а.с. 40).

Таким чином з наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду з поважних причин, оскільки проходила службу в ЗСУ та не мала фізичної можливості займатись офомленням документів для прийняття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, № 80/2024, відкритої після померлої ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивач. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як відсутня вина відповідача у порушені прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259,263,264,265,268, 273,293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , додатковий строк в 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.03.2026 р.

Суддя: О.А. Кожевник