РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі судді Майстренка О.М., за участі секретаря судового засідання Нагуляк А.Б., представника позивача, адвоката Сандугея І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Представник позивача, адвокат Сандугей І.В. звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У позові ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті мати позивача ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 у ОСОБА_1 сильно погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він не зміг вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і звернувшись тільки 20.06.2025 до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.07.2025 було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2025 було закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, яким просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного розгляду справи, виходячи з предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин, обставин, які підлягають встановленню під час судового розгляду з урахуванням підтверджуючих доказів, розгляд справи проводити за відсутності представника Київської міської ради.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, яка знаходиться в матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належала покійній на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.06.1997, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2530.

На час смерті померла постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 30.05.2025

№ 66129-009711148. Відповідно до Довідки від 16.06.2025 № 946/26 на час смерті з ОСОБА_2 ніхто зареєстрований не був.

Судом встановлено, що 20.06.2025 позивач, як син померлої, подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3608/02/31 від 20.06.2025 було постановлено відмовити позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій матері, оскільки позивач пропустив передбачений законодавством строк встановлений для прийняття спадщини після її смерті.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_2 не було складено заповіт.

Згідно ч.1 ст.1270 Цивільного суду України (далі - ЦК України), для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Як зазначено у Постанові ВС від 13.03.2020 по справі N 314/2550/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як свідчать матеріали справи, після смерті ОСОБА_2 у позивача ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я. Було діагностовано атеросклеротичну хворобу серця, фібриляцію передсердь (персистучий перебіг) та легеневу гіпертензію, що підтверджується Висновком лікаря від 11.11.2013. У зв`язку з цим ОСОБА_3 було призначено стаціонарне лікування в профільному відділенні (кардіології). Позивач періодично проходить обстеження та лікування в Інституті серця МОЗ України. Вказані обставини підтверджуються Консультативним висновком від 03.03.2016 (діагнози артеріальна гіпертензія 2 ст., шуми та AV-блокада, прописано медикаментозне лікування під наглядом лікаря), та іншими медичними документами, які свідчать про постійне лікування ховроби серця позивачем.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, з огляду на важкий перебіг хвороб позивача протягом тривалого часу, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд дійшов до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом та залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Початок додаткового строку для прийняття спадщини відраховувати з моменту набрання судовим рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Київська міська рада, , адреса: м. Київ, вул Хрещатик, 36.

Суддя О. Майстренко