Справа №:755/1763/26
Провадження №: 2/755/3162/26
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"13" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» - Карнаух-Голодняк Олени Володимирівни про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування з моменту його вчинення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва 05.01.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування з моменту його вчинення, яка 06.02.2026 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У відповідності до вимог частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, яка отримана головуючим суддею 12.02.2026.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування з моменту його вчинення, за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання.

Разом із позовною заявою, представником позивача ТОВ «БІНОТЕЛ» - Карнаух-Голодняк О.В. подано заяву про забезпечення позову, у якій остання просить суд: забезпечити позов ТОВ «БІНОТЕЛ», а саме накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, що підставою та обставинами звернення до суду з відповідним позовом для ТОВ «БІНОТЕЛ» стало невиконання ОСОБА_1 свого зобов`язання з повернення товариству безпідставно отриманих нею коштів, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 у справі № 910/15527/24, яке набрало законної сили. З метою невиконання як свого зобов`язання, так і ухилення від виконання вказаного судового рішення, ОСОБА_1 уклала два договори дарування, згідно яких належні їй частки квартири в розмірах та були подаровані її матері - ОСОБА_2 , а саме договір дарування частки квартири АДРЕСА_1 , який укладено 28.08.2023 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; договір дарування частки квартири АДРЕСА_1 , який укладено 09.09.2023 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Такі дії ОСОБА_1 спрямовані на уникнення звернення стягнення на майно боржника, що свідчить про вчинення їх не на підставі загальних засад цивільного законодавства та є зловживанням правом. Таким чином, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину (3/4 частини) квартири унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача, оскільки невжиття вищевказаного заходу забезпечення позову надасть можливість ОСОБА_2 вчинити дії, спрямовані на відчуження вказаної квартири, що унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ТОВ «БІНОТЕЛ».

Суд, вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд:

1)визнати недійсним з моменту його вчинення договір дарування частки квартири АДРЕСА_1 , який укладено 28.08.2023 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; договір дарування частки квартири АДРЕСА_1 , який укладено 09.09.2023 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

2)відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: припинити право власності ОСОБА_2 на частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. від 28.09.2023 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69043604 та від 09.09.2023 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69223165, повернути частки квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) ОСОБА_1 ;

3)відшкодувати за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати ТОВ «БІНОТЕЛ» в частині сплаченого збору та правничої допомоги адвоката.

Так, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18.01.2017.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя доходить висновку про задоволення заяви представника позивача ТОВ «БІНОТЕЛ» - Карнаух-Голодняк О.В. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на ефективність захисту прав позивача та унеможливить виконання рішення суду про ймовірне задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» - Карнаух-Голодняк Олени Володимирівни про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування з моменту його вчинення - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, до вирішення справи по суті, шляхом накладення арешту на: квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» (, вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ).

Відповідачі (боржники): ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Суддя: