"13" лютого 2026 р. Справа № 363/2166/20
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря судового засідання Гриб І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа №363/2166/20,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 року представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною заявою в якій просив замінити стягувача у виконавчому листі №363/2166/20 від 14.01.2021 року виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», а також видати дублікат виконавчого листа.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та 14.01.2021 року видано виконавчий лист з примусового виконання такого. Водночас на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №64936796, яке в подальшому завершено державним виконавцем, а оригінал виконавчого документа повернуто стягувачу. Станом на теперішній час оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не повернувся, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 не має. 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУР» укладено договір факторингу №8-22-08/2025 за яким відступлено право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 . Враховуючи викладене ТОВ «КАПІТАЛРЕСУР» на даний час не може реалізувати свої права, як стягувача, а тому виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому в прохальній частині заяви розгляд заяви просив проводити за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Інші учасники справи про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до заяви документи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 161,87 грн. та судовий збір у розмірі 1 276,79 грн.

14.01.2021 року Вишгородським районним судом видано виконавчі листи №363/2166/20 з примусового виконання рішення суду від 07.12.2020 року.

Постановою головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Орленко М.М. від 12.02.2025 року повернуто виконавчий лист №363/2166/20 виданий 14.01.2021 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 161,87 грн. стягувачу, оскільки джерела доходів боржника, рахунки в банківських установах відсутні. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом - 21 161,87 грн.

Як зазначив заявник в своїй заяві, станом на теперішній час оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не повернувся.

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» (Клієнт) та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» (Фактор) укладено договір факторингу №8-22-08/2025 у відповідності до умов якого клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань, який складається клієнтом, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами, що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань.

З витягу з Реєстру боргових зобов`язань №5 до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року вбачається, що ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 21 161,87 грн.

З інформації з Єдиного реєстру боржників від 08.01.2026 року вбачається, що жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 не відкрито.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції Верховного суду України висловленої при розгляді справи № 6-122цс13 від 20.11.2013 року, виходячи зі змісту статей ст.512, 514 ЦК України, ст. 358 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у зв`язку з укладенням 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» договору факторингу № 8-22-08/2025 відбулася заміна стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Водночас ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» позбавлене можливості реалізувати своє право на примусове стягнення грошових коштів у зв`язку з втратою виконавчого листа.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 пункту 1 Перехідних положень (Розділ ХІІІ) Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства випливає, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що після ухвалення зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який АТ КБ «ПриватБанк» пред`явили до виконання, однак виконавчий лист, після його повернення державним виконавцем стягувачу, було втрачено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що "єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Згідно діючого законодавства, дублікатом виконавчого листа є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З урахуванням викладеного вище та вимог діючого законодавства суд вважає, що заява про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 354, 442 ЦПК України, ст.ст. 512 -514 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», у виконавчому листі №363/2166/20, виданого 14.01.2021 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 161,87 грн.

Видати дублікат виконавчого листа №363/2166/20, виданого 14.01.2021 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 161,87 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Б. Баличева