Справа №359/8416/25
Провадження №2/359/702/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Козачук А.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В липні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 9 березня 2025 року вона передала ОСОБА_3 завдаток в розмірі 75240 гривень 00 копійок, що були еквівалентні грошовим коштам в розмірі 1800 доларів США, а відповідач зобов`язався до 1 червня 2025 року продати ОСОБА_2 за ціною в розмірі 15300 доларів США земельну ділянку з кадастровим номером :13:018: 0004, розташовану по АДРЕСА_1 . В обумовлений строк ОСОБА_3 не уклала з позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки. У зв`язку з тим, що між сторонами фактично був укладений договір про наміри, а не попередній договір, отримані відповідачем грошові кошти не є завдатком та вважаються безпідставно набутими в розумінні ч.1 ст.1212 ЦК України. ОСОБА_3 ухиляється від їх добро-вільного повернення. Тому ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 75240 гривень 00 копійок.

1.2. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_4 не з`явився у судове засідання та обмежився поданням відзиву (а.с.37-40), в якому він не визнає позов та заперечує проти його задоволення.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2025 року (а.с.17) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 серпня 2025 року (а.с.19-20) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 0,100 га з кадастровим номером :13:018:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслугову-вання жилого будинку, розташованої по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №208139 від 22 червня 2006 року (а.с.41).

3.2. 9 березня 2025 року ОСОБА_3 склала розписку (а.с.7-8), в якій вона зазначила про отримання від позивача грошових коштів в розмірі 75240 гривень 00 копійок, еквівалентних 1800 доларів США, та зобов`язалась відчужити у власність ОСОБА_2 за ціною в розмірі 15300 доларів США земельну ділянку площею 0,100 га з кадастровим номером :13:018:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по АДРЕСА_1 .

3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 49 «Забезпечення виконання зобо-в`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», главою 52 «Поняття та умови договору», главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір», главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечу-ватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

4.2. Згідно з ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбут-ньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

4.4. Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

4.5. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

4.6. Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. В змісті розписки від 9 березня 2025 року (а.с.7-8) були викладені не узагальнені принципи взаємодії сторін, спрямованої на майбутнє відчуження та придбання земельної ділянки, а досить конкретизовані істотні умови договору купівлі-продажу, як-от предмет договору та ціна нерухомого майна. Зокрема, був визначений порядок виконання ОСОБА_2 грошових зобов`язань: шляхом здійснення передоплати в розмірі 1800 доларів США та сплати іншої частини грошових коштів в розмірі 13500 доларів США в день укладення договору. Крім того, в розписці була визначена точна дата укладення основного договору. Аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач та ОСОБА_3 фактично уклали попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, а не договір про наміри.

5.2. У зв`язку з тим, що сторони не дотримались обов`язкової вимоги щодо нотаріального посвідчення правочину, попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки так і залишився юридично неукладеним. Тому грошові кошти в розмірі 75240 гривень 00 копійок, отримані відповідачем від ОСОБА_2 , є безпідставно набутими грошовими коштами, а не завдатком. Адже вказані грошові кошти були передані у виконання неукладеного договору, тобто без жодної правової підстави.

5.3. На підставі ч.1 ст.1212 ЦК України у ОСОБА_3 виникло зобов`язання повернути позивачу грошові кошти в розмірі 75240 гривень 00 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач добровільно виконав кондикційне зобов`язання.

5.4. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 75240 гривень 00 копійок.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №73391279 від 20 червня 2025 року (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі.

6.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнен-ня безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 75240 гривень 00 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Повний текст рішення суду складений 20 січня 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець