Провадження 2/127/8058/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.
05.11.2025 року судом зареєстровано позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних в розмірі 7 882,94 грн. та 3% річних в розмірі 2 284, 58 грн.
Мотивований позов тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року № 127/77/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 в порядку регресу завдані збитки в розмірі 24 697,43 грн., судові витрати: 992,40 грн. судового збору та 10 980 грн. витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набуло чинності, був виписаний виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 22.12.2023 року було відкрито виконавче провадження № 73669135 з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року № 127/77/23 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 .

З дати ухвалення судового рішення і станом на 31.10.2025 року відповідач рішення не виконував, тому на підставі ст. 625 ЦК України за період з 04.10.2023 року до 31.10.2025 року позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3 % річних 2 284,58 грн. та інфляційні 7 882,94 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, яка розглядається з викликом учасників справи.

Ухвалою від 08.12.2025 року було забезпечено участь представника позивача адвоката Хобти Ю.М. в судовому засіданні 14 січня 2026 року об 11.30 год. та в інших судових засіданнях в цивільній справі № 127/34997/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання представник позивача адвокат Хобта Ю.М. не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, за адресою реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року № 127/77/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 в порядку регресу завдані збитки в розмірі 24 697,43 грн. та судові витрати: 992,40 грн. судового збору та 10 980 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 7-9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 22.12.2023 року було відкрито виконавче провадження № 73669135 з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року № 127/77/23 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 (а.с. 10).

10.03.2025 року приватний виконавець наклав арешт на грошові кошти боржника (а.с. 11-15).

Як зазначає позивач, що не було спростовано відповідачем, станом на 31.10.2025 року відповідач судове рішення не виконав.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини в зв`язку з невиконанням судового рішення, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року № 6-49цс12.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, в даному випадку 36 669,83 грн. (24 697,43 + 992,40 + 10 90 грн. = 36 669,83 грн.)

Враховуючи, що сторони не надали доказів виконання рішення суду, прострочення боржника за грошовим зобов`язанням виникло з наступного дня після відкриття виконавчого провадження (23.11.2023 року) до дня звернення до суду з даним позовом (31.10.2025 року), тому за цей період підлягають нарахуванню проценти в розмірі, що встановлений у ст. 625 ЦК України 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання на суму боргу 36 669,83 грн. та інфляційні.

При відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем не надавався строк на добровільне виконання рішення суду, доказів добровільного виконання або часткового виконання не надано.

За період з 23.11.2023 року по 31.10.2025 року на суму боргу 36 669,83 грн. інфляційне збільшення становить 7 705,09 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (709 днів) 2 133,83 грн.

Враховуючи наведені обставини і норми закону суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 9 838,92 грн. (7 705,09 + 2 133,82 = 9 838,92 грн.).

Платіжною інструкцією від 01.11.2025 року підтверджено позивачем сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам 1174,86 грн. (97%)

Також при зверненні до суду позивач поніс витрати на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 25.05.2024 року, додаткової угоди № 1 від 31.10.2025 року, квитанції від 31.10.2025 року про сплату 16 352 грн.

Додатковою угодою визначено порядок та розмір гонорару у справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат: вивчення матеріалів справи, формування правової позиції 3,38 год. 7 154 грн., підготовка позовної заяви для подачі до суду 2,95 год, вартістю 6 132 грн., підготовка процесуальних документів для подачі до суду 1 год. 2 044 грн., підготовка заяв, клопотань до суду, участь в засіданнях 0,5 год. 1 022 грн. Загалом 16 352 грн.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом Хобтою Ю.М. роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог, а також враховуючи співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін, суд вважає необхідним компенсувати позивачу понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 ) 3% річних та інфляційні в зв`язку з невиконанням рішення суду в загальній сумі 9 838 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 92 коп., а також судовий збір в сумі 1 174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) грн. 86 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 17 лютого 2026 року.

Суддя: