Єдиний унікальний номер № 333/9069/24
Провадження № 2/333/289/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді Наумової І.Й., за участі секретаря судового засідання: Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕЛЛФІН" звернулося до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним.
01.02.2022 року між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі - . Позичальник) укладено Договір про споживчий кредит № 1836178 від 01.02.2022 в електронній формі.
За умовами п. 3.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про споживчий Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 15 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Пунктом 4.2 кредит надається на строк 3 (три) календарних місяці з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «01» травня 2022 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, Строк дії Договору починається з моменту його укладення Сторонами.
Позивачем в порядку встановленому п. 4.2. Договору про споживчий кредитна картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 15 000,00 грн.
Позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той чає як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.
Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 07.10.2024 року становить 45 000,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - основний борг; 30 000,00 гри. - заборгованість по відсоткам.
На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати на сплату судового збору.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2025 р. у цій справі вищевказані позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2025 р. вищевказане заочне рішення, за заявою відповідача, скасоване та призначений новий розгляд справи, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачка повідомлена шляхом отримання судових повісток в особистому електронному кабінеті в системі «Електронний суд». Належним чином оформленого відзиву на позов не заявляла. Також протягом періоду розгляду справи із заявами про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, відповідачка до суду не зверталася. В заяві про перегляд заочного рішення наголошувала на тому, що позивачем не підтверджений факт укладення з нею електронного кредитного договору та вважає безпідставним нарахування позивачем відсотків понад строк кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про повторний заочний розгляд цієї справи, тобто за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини.
01.02.2022 року між Позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 1836178.
Згідно п. 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.
Згідно п. 4.8-4.10 Правил, підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої Заявнику суми від 1 до 99 копійок та послідуючим зазначенням у відповідному полі Особистого кабінету, Заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму Заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк, використавши засоби СМС-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку перерахування позики Заявнику та згоду Заявника на отримання позики.
Відповідно до п. 6.6, п.68 вищевказаних Правил, для підписання електронної форми Договору про споживчий кредит, Заявник здійснює вхід на Сайт Товариства та за допомогою Логіну та Паролю входить Особистого кабінету. Заявник підписує, а також підтверджує ознайомлення та згоду з усіма істотними умовами Договору про споживчий кредит з моменту підтвердження Електронним підписом одноразовим ідентифікатором у Особистому кабінеті, доступ до якого здійснено з використанням унікального Логіну та унікального Пароля Особистого.
Письмова копія електронної заявки відповідачки, заповнена для отримання позики, містить всі ідентифікуючі дані починальниці ОСОБА_1 , також в цій заявці зазначена банківська карта позичальника № НОМЕР_1 .
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Договір про споживчий кредит № 1836178 в електронній формі з використанням позичальницею ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, повідомленого їй кредитодавцем і введеного нею для підписання договору з власної волі.
Відповідачка заперечує факт укладання нею цього договору, при цьому належними доказами цю обставину не спростовує. В судовому порядку даний договір не дійсним не визнався, із заявами про можливі шахрайські дії з використанням анкетних персональних даних відповідачки, остання до правоохоронних органів не зверталась.
Таким чином, реєстрація відповідачки на сайті позивача, подання нею заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.
Згідно з п. 4.2 Договору, кредит надається на строк 3 (три) календарних місяці з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «01» травня 2022 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Строк дії Договору починається з моменту його укладення Сторонами.
Згідно з п. 4.4. Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю відповідну плату (проценти) в розмірі:
- процента(-ів) річних з дня надання Кредиту по 01.02.2022 року включно;
- 474.5 процента (-ів) річних, починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки, встановленої відповідно до частини другої даного пункту Договору, до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором. Відповідно до п. 5.1 цього кредитного договору, позичальник здійснює повернення суми кредиту один раз на місяць частинами згідно графіку, сплачує проценти, нараховані на залишок Основної суми за кредитом, комісійної винагороди щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 01.03.2022 р.
Відповідно до п. 9.3. кредитного договору, позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом понад строк, вказаний в п 4.2, на вимогу Позикодавця, що направлена у порядку, передбаченому п 12.8 Договору, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого Державною службою статистики України індексу інфляції за весь час прострочення, а також 255.5% річних від простроченої суми, як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України (проценти за понадстрокове користування Кредитом). Встановлені цим пунктом проценти нараховуються на прострочену суму Кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми.
ТОВ «Платежі Онлайн» є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважено надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якої регулюється, зокрема, нормами Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
На операції по перерахуванню коштів через оператора послуг платіжної інфраструктури не розповсюджується дія Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004, яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, оскільки ТОВ «Веллфін» та ТОВ «Платежі Онлайн» не є банками.
Відповідачкою не спростовані заявлені та підтверджені вищевказаними доказами факт перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальниці, та не надано належних доказів, які б свідчили про відсутність у відповідачка вищевказаної банківської картки, або відсутність відповідного грошового переказу на картковий рахунок за цією карткою.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.
Згідно з ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 07.10.2024 року за цим кредитним договором наявна заборгованість у розмірі 45 000,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - основний борг; 30 000,00 гри. - заборгованість по відсоткам. Сума заборгованості по відсотка нарахована за період з 01.02.2022 р. по 05.07.2022 р.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання цього позову сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог (71,85%), витрати позивача на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 1740,50 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81,141, 263-265,268,280-282 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В іншій частині, заявлені вимоги, - залишити без задоволення.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в наступному загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова