справа № 619/1467/26
провадження № 2/619/1178/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів,-

встановив:

У провадження судді Дергачівського районного суду Харківської області Овсяннікова В.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго», ПАТ «Харківенергозбут» про захист прав споживачів.

Позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» негайно відновити постачання електричної енергії до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , о/р № НОМЕР_1 , до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, а також заборонити ПрАТ «Харківенергозбут», органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям вчиняти дії щодо примусового стягнення заборгованості за вказаним особовим рахунком та накладати арешт на грошові кошти та майно позивача - до закінчення розгляду справи по суті, у тому числі шляхом вчинення виконавчих написів нотаріусів.

Мотивує свою заяву тим, що позовні вимоги обґрунтовані протиправним припиненням електропостачання 28.01.2026, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі завідомо недостовірних даних про заборгованість, що прямо суперечить Постанові КМУ № 206 та рішенню апеляційного суду від 03.02.2026, у справі № 619/3428/25.

Позивач зазначила, що відповідачі свідомо використовують відключення як інструмент тиску для стягнення спірної суми боргу, яка на 34 975 гривень перевищує встановлену судом заборгованість.

Вказує, що відновлення електропостачання як захід забезпечення позову є співмірним та необхідним засобом захисту прав споживача до остаточного вирішення спору.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, є заборона вчиняти певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що факт несанкціонованого втручання працівників Відповідача у мережі та створення ними небезпечної ситуації підтверджується відеозаписом від 07.03.2026, на якому зафіксовано фізичний обрив (відрізання) дротів, що наразі знаходяться у вільно підвішеному стані, створюючи загрозу ураження струмом та пожежі. На вказаному відеозаписі також зафіксовано вимушене використання бензинового генератора, яке Позивач здійснює щоденно з 28.01.2026 для підтримання мінімально необхідного температурного режиму в оселі, що завдає родині значних матеріальних збитків.

Матеріали справи не містять будь-яких відеозаписів, на які посилається позивачка.

Окрім цього, означені обґрунтування не можуть визнаватись достатніми для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки цей спір про захист прав споживачів витікає зі спору, що вже розглядався судами про стягнення заборгованості.

Означені обґрунтування не можуть визнаватись достатніми для вжиття заходів забезпечення позову.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Суд зауважує, що самі по собі доводи заявника без надання відповідних обґрунтувань та доказів на підтвердження таких, не є достатніми для вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

З огляду на характер спірних правовідносин, враховуючи, що вжиття заходів забезпечення позову може порушити права та інтереси інших учасників даного спору, станом на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає підстав для вжиття заходів такого забезпечення позову, адже забезпечення позову не повинно фактично вирішувати спір по суті, оскільки це порушує принцип змагальності, у той час коли метою забезпечення позову є лише тимчасово захистити інтереси позивача до прийняття остаточного рішення, а не задовольняти позовні вимоги наперед.

Окрім цього, суд враховує, що у випадку задоволення позову не буде перешкод для виконання такого рішення, виходячи зі змісту заявлених вимог; забезпечення позову для цього не потрібно.

За таких обставин суд не вбачає підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя В. С. Овсянніков