С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/8227/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

11 березня 2026 року в місті Києві Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

ІІ. Описова частина

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» (далі - Відповідач) про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в доларах США у розмірі 2 325,94 доларів США та інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у гривнях у розмірі 84 504,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року по справі № 760/31055/21 з ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на користь ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в сумі 25829,00 доларів США та 142688,22 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили, проте Відповідачем не виконано. У зв`язку з невиконанням Відповідачем грошового зобов`язання, Позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України просив стягнути з Відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 17 серпня 2020 року по 17 серпня 2023 року.

18 серпня 2023 року автоматизованим протоколом розподілу судових справ між суддями головуючим визначено суддю ОСОБА_2

08 вересня 2023 року ухвалою судді ОСОБА_2 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Розпорядженням керівника апарату суду № 292 від 21 лютого 2024 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №409/0/15-24 від 13.02.2024, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

22 лютого 2024 року повторним автоматизованим розподілом судових справ між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

26 лютого 2024 року ухвалою судді Коробенка С.В. справу прийнято до розгляду.

У встановлений судом строк від Відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, будь-яких заперечень проти позову не подано.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав та інтересів може здійснюватися у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2019 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» було укладено Договір № 15-10-2019-1/1 купівлі-продажу обладнання, відповідно до умов якого ОСОБА_3 придбала у Відповідача зарядні пристрої (станції) для електромобілів та сплатила їх вартість у розмірі 20 000,00 доларів США.

15 жовтня 2019 року між ОСОБА_3 та Відповідачем також було укладено Договір № 15-10-2019-1/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, згідно з умовами якого ОСОБА_3 передала, а Відповідач прийняв у строкове платне користування із зобов`язанням обов`язкового викупу зарядні пристрої (станції) для електромобілів у кількості 4 (чотирьох) одиниць.

11 жовтня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ОСОБА_1 набув право вимоги до боржників, зокрема за Договором № 15-10-2019-1/1 купівлі-продажу обладнання від 15.10.2019 та Договором № 15-10-2019-1/2 оренди обладнання від 15.10.2019, укладеними між ОСОБА_3 та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року по справі № 760/31055/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» задоволено частково: визнано розірваним договір оренди обладнання з обов`язковим викупом № 15-10-2019-1/2 від 15.10.2019; зобов`язано Відповідача повернути Позивачу майно (зарядні станції у кількості 4 одиниць); стягнуто з Відповідача на користь Позивача орендну плату в розмірі 5 829,00 доларів США, викупний платіж у розмірі 20 000,00 доларів США, пеню у розмірі 116 890,92 грн. та 3% річних у розмірі 25 797,30 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , Відповідач зазначене рішення суду не виконав.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18.

Разом з тим суд зазначає, що Позивач правомірно пред`явив вимогу про стягнення 3% річних як на суму боргу в доларах США, так і на суму боргу в гривнях, а також інфляційних втрат на суму боргу в гривнях. Що стосується суми боргу в доларах США, інфляційні втрати Позивачем не заявлені, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19), згідно з якою офіційний індекс інфляції визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, а тому індексації внаслідок знецінення підлягає лише гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 17 серпня 2020 року по 17 серпня 2023 року (в межах останніх трьох років до дня подання позову). Суд, перевіривши наданий розрахунок, вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням статті 625 ЦК України.

Відповідно до розрахунку Позивача, розмір 3% річних на суму боргу в доларах США (25 829,00 доларів США) за вказаний період становить 2325,94 доларів США.

Розмір інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу у гривнях (142 688,22 грн) за вказаний період становить 84 504,88 грн, що складається з інфляційного збільшення у розмірі 71 655,60 грн та 3% річних у розмірі 12 849,28 грн.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не надав, що свідчить про відсутність заперечень з його боку щодо заявлених позовних вимог та наданих Позивачем доказів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а Позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі, визначеному законом, підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову складає 170 564,66 грн. (2 325,94 доларів США за курсом НБУ на дату подання позову - 86 059,78 грн. + 84 504,88 грн.), відповідно судовий збір становить 1 705,65 грн. (1% від 170 564,66 грн.), що підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 11, 509, 512, 514, 524, 526, 533-535, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в доларах США у розмірі 2 325 (дві тисячі триста двадцять п`ять) доларів 94 центи США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у гривнях у розмірі 84 504 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот чотири) гривні 88 копійок.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на користь держави судовий збір у розмірі 1705 (одна тисяча сімсот п`ять) гривень 65 копійок.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА», адреса: 03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 66А;

Суддя: