ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/181/26 Справа № 192/1879/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
12 березня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Халаджи О. В.,
суддів: Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.,
розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Дніпро заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» - Дударенко Анастасії Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності, припинення права власності та скасування запису про право власності
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» задоволено частково.
Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасовано

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, про переведення прав покупця та визнання права власності задоволено частково.

Переведено з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» () права та обов`язки покупця у договорі купівлі-продажу, посвідченого 26 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілією Вячеславівною за №1290 щодо земельної ділянки, площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:081:0001, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти внесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» () на депозитний рахунок Солонянського районного суду Дніпропетровської області згідно платіжного доручення №145 від 16.03.2021 в сумі 34 800,00 грн. в якості компенсації припинення права власності на земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :01:081:0001.

В іншій частині позовних вимог відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» () судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3 405,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» () судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3 405,00 грн.

24 лютого 2026 року від ОСОБА_4 до апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, шляхом стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Ауріс-Авто» суму правничої допомоги у розмірі 26 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 2 статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» - під час розгляду даної цивільної справи представляла адвокат Дударенко Анастасія Дмитрівна.

Представником Позивача в уточненій позовній заяві від 10.03.2021 (подано до суду першої інстанції) було зазначено, що Позивачем на професійну правничу допомогу було понесено витрати у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, а саме 3000, 00 грн. за складання тексту позовної заяви ТОВ «АУРІСАВТО» до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, 1500,00 грн. за складання тексту клопотання про витребування доказів до Солонянського районного суду Дніпропетровського суду по справі №192/1879/20, 3000, 00 грн. за написання тексту клопотання про залучення співвідповідача та уточненої позовної заяви до Солонянського районного суду Дніпропетровського суду за позовом ТОВ «АУРІС-АВТО» до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Представником Позивача до матеріалів справи № 192/1879/20 разом з Відзивом на касаційну скаргу ОСОБА_2 в якості додатків було долучено Акт № 1-1879 від 24.01.2024 прийому-передачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 р., Рахунок № 1-1879 від 24.01.2024 та платіжну інструкцію № 45 від 24.01.2024, в якості підтвердження доказів понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

31 жовтня 2025 року у зв`язку із поверненням справи до Дніпровського апеляційного суду між ТОВ Ауріс-Авто та АБ «Анастасії Дударенко» було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 р.

Крім того, Дударенко А.Д., надала до суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у лютому 2026 року, а саме Акт № 17/02 від 17.02.2026 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги адвокатом до Договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 р., Рахунок № 17/02 від 17.02.2026, платіжну інструкцію № 49 від 23.02.2026.

Таким чином, Позивачем у зв`язку з розглядом справи № 192/1879/20 було понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката на загальну суму 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень 00 копійок, яка складається із наступних наданих адвокатом послуг по справі № 192/1879/20:

09.03.2021 складання тексту позовної заяви ТОВ «АУРІС-АВТО» до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок;

09.03.2021 складання тексту клопотання про витребування доказів до Солонянського районного суду Дніпропетровського суду по справі №192/1875/20 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок;

09.03.2021 написання тексту клопотання про залучення співвідповідача та уточненої позовної заяви до Солонянського районного суду Дніпропетровського суду за позовом ТОВ «АУРІС-АВТО» до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок; 24.01.2024 складання тексту відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 395 ЦПК України по справі №192/1879/20 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.;

08.01.2026 складання тексту пояснень в порядку ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України по справі №192/1879/20 3 000,00 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок.; 24.12.2025 складання тексту заяви про часткову відмову від позовних вимог по справі №192/1879/20 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок;

17.02.2026 участь Адвоката у судовому засіданні, яке відбулося

17.02.2026 у Дніпровському апеляційному суді (в режимі відеоконференції) по справі №192/1879/20 3 000,00 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок. На підставі вищенаведеного, загальна сума судових витрат, яку поніс

Позивач у зв`язку з розглядом справи №192/1879/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРІС-АВТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності, припинення права власності та скасування запису про право власності, щодо правничої допомоги адвоката у справі складає 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень 00 копійок

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі №750/10242/20.

Апеляційний суд вважає, що заявлена представником ТОВ «Ауріс-Авто» - Дударенко А.Д. у розмірі 26000 грн. є обґрунтованою та доведеною належними доказами. Крім того, дана сума відповідає складності та тривалості розгляду справи та є співмірною із об`ємом наданим адвокатом роботи на представництва інтересів ТОВ «Ауріс-Авто» у суді.

Також слід зазначити, що від відповідачів клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу не надходило.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «Ауріс-Авто» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачів на користь Товариства 26 000 грн., по 13 000 грн. з кожного, оскільки саме ця сума буде відповідати критерію співмірності та критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру та фінансової можливості відповідачів компенсувати вказану суму позивачу за надану йому адвокатську допомогу.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауріс-Авто» - Дударенко Анастасії Дмитрівни про ухвалення додаткового рішеннязадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (IПH НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ауріс-Авто (, 49064, м. Дніпро, пр-т Нігояна Сергія, буд. 62, оф. 419) судові витрати у сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. 3.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ауріс-Авто (, 49064, м. Дніпро, пр-т Нігояна Сергія, буд. 62, оф. 419) судові витрати у сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк