Справа №442/7459/25
Провадження №2-о/442/61/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

присяжних Сливича А.Я., Гернаги О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, за участю заінтересованої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради як органу опіки та піклування, особи щодо якої розглядається заява ОСОБА_2 ,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

заявника ОСОБА_1 , його адвоката Партики О.В.,

адвоката особи щодо якої розглядається заява ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

В заяві посилається на те, що ОСОБА_2 є сином заявника ОСОБА_1 , з яким разом проживають на АДРЕСА_1 .

Син є особою з інвалідністю II групи, встановленою Міжрайонною спеціалізованою психіатричною МСЕК №2, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №627678 від 04.06.2024. Психічний стан сина, не дивлячись на тривале лікування, з кожним роком погіршується, він не в змозі працювати, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Внаслідок стійкого психічного розладу ОСОБА_2 не може самостійно контролювати свої дії, не здатний усвідомлювати їхнє значення та не може керувати ними, у зв`язку з цим він потребує постійної сторонньої допомоги, нагляду та догляду.

Вказує на те, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.02.2024 по 29.03.2024 з діагнозом: основне захворювання: F20.00 - Параноїдна шизофренія з безперевним перебігом; функціональний діагноз: з вираженим стійким емоційно-вольовим зниженням та повною соціально-трудовою дезадаптацією. У 2025 році син також перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 25.03.2025 по 15.04.2025 з діагнозом: основне захворювання: F20.00 - Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом; функціональний діагноз: з вираженим стійким емоційно-вольовим зниженням та повною соціально-трудовою дезадаптацією, що підтверджується епікризом виписним з медичної карти стаціонарного хворого №2496/2025 від 15.04.2025.

Як вказує заявник, стан сина не покращується, він не спить вночі, говорить сам до себе, неспокійний, а через періодичні загострення маячної симптоматики йому всюди вважаються переслідування, боїться їсти через навіяний страх бути отруєним тощо. За межами дому може цілий день блукати, викрикуючи та лякаючи перехожих.

Наведене дає підставити вважати, що син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому він може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. З метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів ОСОБА_2 заявник змушений звернутися до суду із заявою про визнання його недієздатним та призначення йому опікуна.

Ухвалою судді від 01.10.2025 провадження у справі відкрито, надіслано копію заяви для заінтересованої особи з додатками та запропоновано заінтересованій особі подати письмові пояснення з приводу заяви і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, /а.с.19/.

Ухвалою від 16.10.2025 провадження у справі було зупинено в зв`язку з призначенням у справі судово-психіатричної експертизи,/а.с.31-32/.

04.03.2026 до суду надійшов висновок з Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України судово-психіатричного експерта №222,/а.с.40-42/.

Ухвалою від 04.03.2026 провадження у справі поновлено, призначено справу до судового розгляду на 17.03.2026,/а.с.47/.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали, просять її задоволити, оскільки наявні підстави для визнання його сина ОСОБА_2 недієздатним та призначення заявника його опікуном. Вказали, що психічний стан ОСОБА_4 з кожним днем погіршується, він не може орієнтуватися в просторі, не може приймати самостійних рішень чи контролювати свої дії, не здатен оцінювати прості життєві ситуації, потребує постійної сторонньої допомоги, нагляду та догляду. Він створив для сина усі необхідні умови для догляду та лікування, возить його до лікарів, опікується ним. Лише він фізично може доглядати за сином, інших осіб, які б могли здійснювати за ним огляд немає. Звертає увагу, що він не є військовозобов`язаним, оскільки досяг 60-річного віку, а тому призначення його опікуном не пов`язане з отриманням відстрочки для призову під час мобілізації.

Представник заінтересованої особи заяву підтримує, просить її задоволити. Вказала, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради розглядалась заява ОСОБА_1 про призначення заявника опікуном над сином, яку було задоволено, про що складено відповідне подання. При цьому, органом опіки проводилось обстеження умов проживання заявника з сином, в ході якого встановлено, що заявник створив для сина усі умови для проживання та догляду, у них склались хороші стосунки, батько любить свого сина, опікується ним.

Адвокат особи щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 не заперечив з приводу задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та думки учасників справи, розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 ,/а.с.5/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та фактично проживають разом за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними відмітками у паспорті зазначених осіб, а також витягом №010443/36-2025 від 25.09.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб,/а.с.9/.

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ№627678 та посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є особою з другою групою інвалідності,/а.с.8/.

У матеріалах справи міститься епікриз виписний КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 29.03.2024, у якому зазначено, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.02.2024 по 29.03.2024 з діагнозом- основне захворювання: F20.00 - Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом; функціональний діагноз: з вираженим стійким емоційно-вольовим зниженням та повною соціально-трудовою дезадаптацією,/а.с.10/.

Крім цього, відповідно до епікризу виписного КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 15.04.2025, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.03.2025 по 15.04.2025 з діагнозомF20.00 - Параноїдна шизофренія з безперевним перебігом; функціональний діагноз: з вираженим стійким емоційно-вольовим зниженням та повною соціально-трудовою дезадаптацією. Рекомендовано динамічний нагляд психіатра,/а.с.11/.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №222 від 16.02.2026, складеного експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервно-прогредієнтний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може правильно сприймати обставини по справі та давати відповідно пояснення по суті справи,/а.с.40-42/.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи вище вказаний висновок експертизи, його необхідно визнати недієздатним.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатним з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання його недієздатним - два роки.

Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є сином заявника ОСОБА_1 , проживають разом, ОСОБА_1 дбає про свого сина, створив йому необхідні побутові умови для проживання, забезпечив його доглядом та лікуванням.

Матір ОСОБА_2 , дружина заявника, ОСОБА_5 , хворіє, регулярно проходить амбулаторне та стаціонарне лікування стосовно діагнозу ІХС Гіпертонічна хвороба ІІ ст.2, тому не може здійснювати догляд за сином, /а.с.12/.

Поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 17.02.2026 №3-32/926, яке затверджено рішенням виконкому Дрогобицької міської ради за №43 від 17.02.2026, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 ,/а.с.38/.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним та необхідність встановлення над ним опіки з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі та обґрунтовано якнайкращими інтересами особи, над якою встановлюється опіка.

При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном для ОСОБА_2 немає.

Судові витрати по справі, у відповідності до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає на АДРЕСА_1 недієздатним.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає на АДРЕСА_1 , опікуном над сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним - два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.

Присяжні Сливич А.Я.

Гернага О.І.