Справа № 712/1937/26
Провадження № 2/712/2417/26
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року суддя Соснівського районного суду м. Черкас Пересунько Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить встановити батьківство та стягнути аліменти.

За приписами ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 130 Сімейного Кодексу України визначено, що в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Отже, чинне законодавство розмежовує поняття визнання батьківства та встановлення факту батьківства.

Так, встановлення факту батьківства можливе тільки в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулась до суду саме через те, що відповідач відмовляється визнати себе батьком дитини.

За таких обставин, ураховуючи що право визначення змісту позовних вимог належить лише позивачу та не може бути змінене судом з власної ініціативи, а позовна заява містить протиріччя щодо змісту позовних вимог та обставин, на яких вони ґрунтуються, то позивачу необхідно визначитися з предметом позову і вказати що саме вона просить: встановити факт батьківства чи визнати батьківство за відповідачем.

Крім того, як при поданні позову про визнання батьківства, так і при зверненні до суду із заявою про встановлення факту батьківства, позивач має подати докази на підтвердження того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України).

Водночас, позивач доказів на підтвердження внесення запису про батька дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України не надала.

Суд також зауважує, що за правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказаним вимогам позовна заява ОСОБА_1 не відповідає.

У позовній заяві позивачем не зазначено про наявність або відсутність у неї та відповідача реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку та електронного кабінету позивача та відповідача; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; не зазначено в кого зберігаються оригінали доданих нею до позовної заяви доказів; відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За таких обставин, позивачці необхідно надати нову редакцію позовної заяви, в якій усунути вищевказані недоліки.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3 328 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем фактично заявлено дві немайнові вимоги, а саме: стягнення аліментів та встановлення батьківства.

Від сплати судового збору за вимогу стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Проте позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 331,20 грн за немайнову вимогу щодо батьківства (або докази звільнення від сплати судового збору).

За таких обставин, крім іншого, позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп. на реквізити: «рахунок отримувача: UA0023766, отримувач платежу - ГУК у Черк. обл. /Соснів. р-н/ 22030101, код ЄДРПОУ отримувача - 37930566, код банку отримувача ( МФО) 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: судовий збір у цивільній справі із зазначенням номера справи», а також надати до суду квитанцію про оплату.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати їй строк у сім календарних днів із дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Пересунько