Провадження №2/369/369/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Худинець Д.С.,

за участю представника позивача Конєвої Л.Л.,

представника відповідача Пархоменко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача адвоката Пархоменко Ірини Сергіївни про призначення експертизи та витребування доказів по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення необлікованої електричної енергії,

в с т а н о в и в :

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення необлікованої електричної енергії.

У судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у графі: «Представник споживача» та навпроти графи: «Інструктаж отримав «___»________200р.» у Акті ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» за № 7791 огляду електроустановки від 25.08.2005 року ОСОБА_1 або іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у графі: «Споживач» у Акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (Додаток 7 до договору про постачання електричної енергії без вказання № та дати) від 30.08.2005 року ОСОБА_1 або іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у пункті 29 та пункті 30 в рядку «підпис» в кінці сторінки договору про користування електричною енергією від 25.08.05 № 1846 ОСОБА_1 або іншою особою?

Витрати за проведення експертизи просили покласти на позивача.

Для проведення експертизи просили суд витребувати у позивача оригінали Акту ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» за № 7791 огляду електроустановки від 25.08.2005 року, Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (Додаток 7 до договору про постачання електричної енергії без вказання № та дати) від 30.08.2005 року, договору про користування електричною енергією від 25.08.05 № 1846.

У судовому засіданні представник позивача щодо задоволення клопотання заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються висновками експертів.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з пунктом 1 Розділу І "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації (п. 1.3. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень).

Відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку.

Так, норма ч. 1 ст. 104 ЦПК України зобов`язує суд зазначити в ухвалі про призначення експертизи перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів (ч.1, 3 ст. 107 ЦПК України).

Порядок та умови проведення судових експертиз врегульовані Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертиза проводиться після подання органом, який її призначив (залучив експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються, серед іншого , такі дані: обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3.4 вищезазначеної Інструкції, вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань.

Пунктом 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, визначено порядок підготовки та призначення почеркознавчої експертизи.

Згідно з п. 1.3. рекомендацій, для проведення досліджень орган, який призначив експертизу (залучив експерта), повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Пунктом 1.4. зазначених рекомендацій, визначено, що у документі, що є підставою для проведення експертизи, орган , який призначив експертизу , зобов`язаний зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням (п. 1.5 Рекомендацій).

Відповідно до 1.6. та п 1.7. рекомендацій, експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Згідно з п. 1.10. рекомендацій, при вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному.

Таким чином, суд, на виконання вимог ст. ст. 104, 107 ЦПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, повинен надати експерту об`єкти дослідження (оригінали досліджуваних документів) і зразки для порівняльного дослідження: вільні зразки підпису (почерку) відповідача ОСОБА_1 станом на час вчинення оспорюваних правочинів, а також умовно-вільні та експериментальні зразки.

Відповідачем та його представником не надано до суду документів, які б містили вільні зразки підпису ОСОБА_1 , що були виконані у період часу, близький до часу вчинення оспорюваних правочинів.

Ч. 2 ст. 107 ЦПК України забороняє експерту з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи та спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, у випадку призначення судово-почеркознавчої експертизи, суд не має можливості зазначити перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, у тому числі порівняльних зразків, що направляються експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи, які мають значення для проведення експертизи.

Діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи є передчасним, та таким що не підлягає задоволенню. Окрім того, суд зазначає, що оскільки клопотання про призначення судової експертизи було заявлене представником відповідача, то у відповідності до положень ч. 2 ст. 135 ЦПК України, саме на відповідача покладається оплата витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Щодо клопотання про витребування доказів суд зазначає наступне.

За змістом ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно були зазначено: який доказ витребовується, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа та вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як встановлено судом, представник відповідача в своєму клопотанні про витребування доказів не зазначив про вжиття ним самостійних заходів для отримання витребуваних доказів, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримати такі докази. Окрім того, у задоволенні клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи судом відмовлено, тому суд не вбачає підстав для витребування оригіналів вищевказаних документів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81 , 84, 85, 102-104, 108, 252 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Пархоменко Ірини Сергіївни про призначення експертизи та витребування доказів по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення необлікованої електричної енергії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ