Справа № 191/4280/25
Провадження № 2/191/2035/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.

за участю секретаря Рибак М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 10 січня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено кредитний договір №10.01.2025-100001187. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредиту в розмірі 6000,00 грн. строком на 155 днів з датою повернення 13 червня 2025 року з фіксованою незмінною процентною ставкою в розмірі 1,00% за 1 день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит. Комісія за надання кредиту становить 9 % від суми кредиту і дорівнює 540,00 грн. Неустойка становить 90,00 грн. за кожен день невиконання чи неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент подання позову утворилася заборгованість в розмірі 13260,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., процентів в розмірі 3720,00 грн., заборгованості по додатковій комісії в розмірі 540,00 грн., неустойки в розмірі 3000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача Горна В.І. в судове засідання не з`явилася, але у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог в частині стягнення з неї тіла кредиту, в іншій частині позовних вимог просила відмовити.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 січня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено кредитний договір №10.01.2025-100001187. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредиту в розмірі 6000,00 грн. строком на 155 днів з датою повернення 13 червня 2025 року з фіксованою незмінною процентною ставкою в розмірі 1,00% за 1 день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит. Комісія за надання кредиту становить 9 % від суми кредиту і дорівнює 540,00 грн. Неустойка становить 90,00 грн. за кожен день невиконання чи неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору №10.01.2025-100001187 від 10 січня 2025 року із дотриманням вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з їх умовами та правилами надання кредиту.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

Факт отримання грошових коштів від ТОВ «Споживчий центр» відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості відповідача становить 13260,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., процентів в розмірі 3720,00 грн., заборгованості по додатковій комісії в розмірі 540,00 грн., неустойки в розмірі 3000,00 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн., процентів в розмірі 3720,00 грн., комісії в розмірі 540,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо неустойки суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Отже, на період дії воєнного стану передбачена кредитним договором неустойка в розмірі 3000,00 грн. з відповідача стягненню не підлягає.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому за положеннями статті 141 ЦПК України понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 1874,35 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 553, 554, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського,133-А, , МФО: 305299, р/р: НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №10.01.2025-100001187 від 10 січня 2025 року в розмірі 10260 (десять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., заборгованості по процентам в розмірі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп., заборгованості по додатковій комісії в розмірі 540 (п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського,133-А, , МФО: 305299, р/р: НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Форощук