Справа 688/1569/22
№ 2-др/688/5/26
Ухвала

іменем України

12 березня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Березюк Н.П.,

секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівці заяву позивача ОСОБА_1 та заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

встановив:

Обставини справи та відомості про рух справи.

27.06.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати незавершений будівництвом садовий будинок в садівничому товаристві «Вчитель», загальною площею 62,4 кв.м., вартістю 121280 грн та земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0113, площею 0,0641 га, призначену для колективного садівництва, вартістю 28647 грн, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіль Chevrolet Epica, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 181230 грн, спільною сумісною власністю подружжя, здійснити поділ незавершеного будівництвом садового будинку та земельної ділянки, стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості автомобіля в сумі 90615 грн, а також судові витрати.

19.02.2026 суд прийняв відмову позивача ОСОБА_1 від позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки, незавершеного будівництвом садового будинку, їх поділ, та закрив провадження у справі. Продовжив розгляд справи за позовною вимогою про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації частини вартості автомобіля.

26.02.2026 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково та стягнув з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 90615 гривень грошової компенсації вартості майна подружжя, у задоволенні вимоги про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя відмовив. Крім того, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

04.03.2026 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Руденко О.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 156 854 грн. Заяву обґрунтував тим, що 27.07.2022 відповідачка звернулась до Адвокатського об`єднання «РО ЛЕКС» та уклала з ним договір про надання правової допомоги №27/07-27. На спростування вимог позивача адвокат підготував відзив на позов з письмовими доказами. До вказаного відзиву долучений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 80000 грн. Вказав, що з 27.06.2022 по 26.02.2026 призначено 27 судових засідань по справі, з яких переважна більшість відбувались або без участі представника позивача або відкладались через його відсутність, в той час як стороною відповідача участь свого представника забезпечувалась. По справі ухвалено 15 судових рішень. Лише 19.02.2026 позивач відмовився від 4/6 частин позовних вимог, у зв`язку з чим суд закрив провадження у цій частині. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково. Таким чином, з 6 позовних вимог позивача лише одна задоволена судом, що становить у відсотковому відношенні 83% від всіх позовних вимог, завдяки правовій позиції сторони відповідача та зібраним нею доказам. А в майновому вираженні від першопочаткових 331 157 грн (100%) вимог, суд задовольнив позов лише в сумі 90 615 грн, тобто на 17%.

Вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг, зазначених у в п. 1.1 Додаткової угоди від 27.07.2022 до Договору про надання правової допомоги №27/07-22 від 27.07.2022 складає 35000 грн. Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги лише на 17% від їх загальної кількості, 35000 грн х 83% =29050 грн. Згідно п. 1.2 Додаткової угоди вартість участі адвоката в одному судовому засіданні складає 5000 грн, тому розмір витрат за 25 судових засідань становить 125000 грн, враховуючи, що вищевказаних 83% позовних вимог складає 103750 грн. Відповідно до п. 1.3 додаткової угоди, відповідачка зобов`язалась сплатити додаткову винагороду (гонорар успіху), у розмірі 10% від ціни позову, тому враховуючи розмір частини ціни позову, яка не була задоволена до стягнення з клієнта в сумі 240542 грн, розмір додаткової винагороди становить 24054 грн. За наведених обставин, загальна сума витрат, понесених відповідачкою ОСОБА_2 на професійну правову допомогу складає 154 854 грн, який є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, ціною позову та значенням справи для відповідачки. Крім того, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, розміру задоволених позовних вимог. Вважає, що звернення позивача з позовними вимогами щодо нерухомого майна свідчить лише про зловживання ним правом для неправомірного перешкоджання відповідачці в реалізації її прав власника, а подальша відмова від них є підтвердженням їх завідомої безпідставності та необґрунтованості позову.

05.03.2026 суд постановив ухвалу, якою призначив розгляд заяви про постановлення додаткового рішення на 12.03.2026.

06.03.2026 представник позивача Янцеловський М.Ф. подав до суду клопотання про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, оскільки справа про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не потребує великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Адвокатом Руденком О.С. складено лише один процесуальний документ по справі, який не є великим за обсягом та складним за змістом, з урахуванням категорії справи його складання не потребує від професійного адвоката значної кількості часу і зусиль. Разом з тим, надані відповідачу послуги професійної правничої допомоги не були неминучими для ефективного захисту прав та інтересів сторони у цій справі. Вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, принципу пропорційності розподілу судових витрат, обсягу фактично виконаної адвокатом роботи, а також результатів розгляду справи, заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із наданими у межах даної справи послугами та непропорційним наслідкам розгляду справи, що не узгоджується з принципами розподілу судових витрат. Водночас, відсутність відомостей про домовленість відповідача та її представника про вартість правничої допомоги, відсутність доказів їх розміру, не заявлення стороною відповідача до закінчення судових дебатів про подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, витрати відповідача на правову допомогу не підлягають відшкодуванню.

10.03.2026 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 3029,12 грн. Заяву мотивував тим, що у зв`язку з розглядом справи він поніс витрати на проведення експертизи в сумі 3029,12 грн, з метою вжиття всіх заходів для доведення дійсної вартості спірних автомобілів. 06.03.2026 отримав рішення суду.

12.03.2026 представник відповідачки Руденко О.В. подав до суду клопотання, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення та залишити таку заяву без розгляду, оскільки висновком експерта сторона позивача не обґрунтувала в подальшому своїх позовних вимог, не змінила предмет позову в частині розміру грошової компенсації відповідно до такого висновку, він як доказ на підтвердження позовних вимог судом до уваги не брався. Сторона позивача не реалізувала свого права відповідно до заявленої мети проведення експертизи, у зв`язку з чим такі витрати мають покладатись на позивача. Крім того, суд в своєму рішенні вирішив питання щодо вищевказаних витрат, вказавши, що позивач не надав суду доказів на підтвердження вартості понесених витрат на проведення експертизи, до вказаного висновку експерта також не долучена відповідна квитанція про сплату таких витрат, тому суд був позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування позивачу таких витрат за відсутності відомостей про їх розмір.

В судове засідання 12.03.2026 сторони не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

При цьому про необхідність дотримання вказаного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку подання доказів неодноразово вказував Верховний Суд.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Суд зазначає, що розгляд цієї справи здійснювався за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, представники сторін безпосередньо брали участь судових засіданнях, заявляли клопотання та подавали докази, що стосувалися суті спору. 28.07.2022 представник відповідачки Руденко О.В. разом з відзивом на позов подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу за Договором про надання правової допомоги №27/07-22 від 27.07.2022, які відповідач ОСОБА_2 очікувала понести в зв`язку із розглядом справи.

Однак, до закінчення судових дебатів представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Руденко О.В. не зробив відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та не заявив, що докази понесення судових витрат відповідачкою для їх компенсації шляхом постановлення додаткового рішення надасть суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд також зазначає, що попередній розрахунок судових витрат і вимога про стягнення витрат на правничу допомогу, заявлена під час судових дебатів, не є тотожними заяві про надання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення, оскільки вимоги до таких дій встановлюються окремими нормами ЦПК і їх вчинення (або не вчинення) тягне різні правові наслідки.

Також позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не зробили такої заяви до закінчення судових дебатів.

Оскільки сторони до закінчення судових дебатів не зробили заяву про подання ними доказів понесення витрат на правову допомогу та проведення експертизи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд дійшов висновку про залишення заяви позивача ОСОБА_1 та представника відповідачки ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо таких витрат без розгляду.

Керуючись ст. ст. 133,135,137,141,258-261, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на проведення експертизи залишити без розгляду.

Заяву представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Руденко Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК