Провадження № 2/369/7721/26
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Худинець Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року позивачка звернулась до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що у шлюбі з відповідачем перебуває з 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження, та повнолітню дитину ОСОБА_4 , 2002 року народження. Сімейне життя з ОСОБА_2 не склалось, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 11 серпня 2001 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1497.

У судове засідання позивачка не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

У судове засідання відповідач не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо позовних вимог не мав.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі поданих сторонами доказів.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 11 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1497.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 213, 218ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1497 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 13 лютого 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ