13 лютого 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А. В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О. І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кобця Костянтина Васильовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
08.12.2025 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кобця К. В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2024 вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 785. Від шлюбу сторони мають дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2025 року через постійні сварки, образи та виклики поліції, що призвело неможливості мешкати в одному місті. Відповідач вживає наркотичні засоби та перебуває на обліку у лікарні, є агресивним. Між позивачем та відповідачем зникло взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Оскільки примирення між сторонами неможливе, позивачка просила шлюб розірвати.
Ухвалою судді від 11.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Копію ухвали від 11.12.2025 разом з позовною заявою з доданими до неї документами було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за адресою його перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 19.01.2026 «адресат відсутній за вказаною адресою».
Заяв по суті справи сторони до суду не подали.
Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 26.12.2025 та 29.01.2026, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подавав.
Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивачки, висловленої у поданій ним заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2024 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 785, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2024 (а.с. 11).
Від шлюбу сторони мають дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 24.06.2025 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 192 (а.с. 12).
Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2025 року, наразі сторони проживають окремо. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Позивачка не просила суд здійснити розподіл судових витрат, а тому дане питання судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 23, 76-80, 95, 141-142, 206, 223, 259, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кобця Костянтина Васильовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб, зареєстрований 01 червня 2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 785, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено в повному обсязі 13 лютого 2026 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А. В. Шалагінова