Справа № 137/1070/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2026 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Гречанівської В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в с-ще Літин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Хмільницька міська рада Вінницької області про встановлення юридичних фактів,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення юридичних фактів, зокрема просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день своєї смерті проживала разом зі нею за адресою: АДРЕСА_1 та факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на день своєї смерті проживав разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Заяву мотивує тим, що її мати ОСОБА_4 , після укладення шлюбу 07.02.1967 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Згодом її прізвище було з « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 », оскільки вона проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 у с. Петриківці Хмільницького району Вінницької області.

Проте, відомості про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у органів ВДРАЦС відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день своєї смерті була зареєстрована по АДРЕСА_2 , однак у зв`язку із похилим віком проживала разом з заявницею, своєю дочкою ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що рішенням 13 сесії 21 скликання від 10.12.1993 року Петриківської сільської ради було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,34 га що розташовані у АДРЕСА_2 .

Однак успадкувати дане майно заявник не може, оскільки не підтверджуються родинні відносини із матір`ю, а також не встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, ОСОБА_1 успадкувала після його смерті земельну частку (пай) за заповітом, однак у зв`язку із тим, що заповіт був складений на конкретне визначене майно успадкувати вищевказані ділянки не має можливості.

За таких підстав, змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні заяву просить задовольнити повністю з підстав зазначених у ній. Встановлення заявлених фактів надасть можливість його довірительці оформити спадщину.

Представник заінтересованої особи Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Із показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони знають заявницю та її покійну матір ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказали, що перед смертю ОСОБА_1 забрала її до себе в с. Пеньківка, де здійснювала за нею догляд та похоронила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5) її батьками зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_4 . 07.02.1967 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 258 від 09.09.2024 р. виданої Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області (а.с.8) судом встановлено, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею на день її смерті ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до листа Хмільницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за №90-16.26-38 від 16.01.2019 р. (а.с.9) судом встановлено, що в архіві відділу актові записи про шлюб на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутні. Відповідно до Акту обстеження фактичного місця проживання від 28.07.2025 (а.с.10) встановлено, що при перевірці фактичного місця проживання за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що за даною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , 1943 р.н. та ОСОБА_15 , 1971 р.н., син. Також, зі слів сусідів, ОСОБА_1 , з 2006 року проживала за вказаною адресою разом зі своєю мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мама проживала за вказаною адресою без реєстрації місця проживання. Донька провела захоронення мами також на кладовищі в с. Пеньківка.

Відповідно до довідки Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за №707 від 07.12.2018 (а.с.12) померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований в АДРЕСА_2 . Разом з ним на день смерті була зареєстрована більше п`яти років дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням 13 сесії 21 скликання Петриківської сілсьької ради від 10 грудня 1993 року (а.с.13) передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,34 га, в тому числі: 10,25 га.- для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,09_га - для ведення особистого підсобного господарства площею. Земельна ділянка розташована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до запису акта №30 про смерть від 27.03.2000 р. (а.с.47) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі № 222/1109/17 (провадження № 61-43496св18), а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази які містяться в матеріалах цивільної справи, беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що в сукупності можливо стверджувати, що заявник ОСОБА_1 спільно проживала із ОСОБА_2 , здійснювала за нею догляд, а тому заява в частині встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на день своєї смерті проживав разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до 26.03.2000 року, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до п. 1 Розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми Сімейного кодексуУкраїни застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу про шлюб та сім'ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене Сімейним кодексом України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу про шлюб та сім'ю України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. З огляду на вказане, встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року (справа № 303/2865/17), від 28 жовтня 2020 року (справа № 280/705/17), від 10 лютого 2021 року (справа № 204/5407/17).

За таких підстав, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази які містяться в матеріалах цивільної справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково.

Керуючись ст.4, 12, 48, 76, 81, 256, 259, 263-268, 315 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день своєї смерті проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти заяви відмовити. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.