єдиний унікальний номер справи 531/413/26
номер провадження 6/531/15/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за участі представника заявника Дмитрук Ірини Валеріївни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача з АТ «МЕГАБАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у справі №2-414/09 про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від № 46/2008 від 04.04.2008 року у розмірі 11833 грн.73 коп. та судові витрати у розмірі:118 грн.34 коп.-держмито та 30 грн.- ІТЗ, а всього-11982 грн.07 коп.; визнати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа з примусового виконання рішення у справі №2-414/09.

Заява вмотивована тим, що 14.10.2009 року Карлівським районним судом Полтавської області було прийнято рішення про дострокове розірвання кредитного договору від № 46/2008 від 04.04.2008 року, укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 . Також, солідарно стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від № 46/2008 від 04.04.2008 року у розмірі 11833 грн.73 коп. та судові витрати, а всього-11982 грн.07 коп. Карлівським районним судом Полтавської області 22.04.2013 року було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованості за вказаним вище кредитним договором. На виконанні в ВДВС Карлівського РУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-414, виданого 26.10.2009 року Карлівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором №46/08 від 04.04.2008 року. 14.01.2013 року ПАТ «МЕГАБАНК» до ВДВС Карлівського РУЮ було направлено запит про хід виконання вказаного виконавчого провадження. 19.03.2013 року до ПАТ «МЕГАБАНК» надійшла відповідь ВДВС Карлівського РУЮ на запит ПАТ «МЕГАБАНК, згідно якого 28.12.2010 року виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа завершено відповідно до п.5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ з постановою про повернення направлено на адресу ПАТ «МЕГАБАНК». Однак виконавчий лист та постанова про повернення виконавчого документа до ПАТ «МЕГАБАНК» не надходили. Таким чином вищевказані обставини свідчили про втрату оригіналу виконавчого листа №2-414, виданого 26.10.2009 року Карлівським районним судом. З огляду на вищевикладені обставини ПАТ «МЕГАБАНК» звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Заяву ПАТ «МЕГАБАНК» Карлівським районним судом Полтавської області було задоволено та видано 22.04.2013 року дублікат виконавчого листа. Згідно постанови державного виконавця Карлівського районного відділу ДВСГТУЮ в полтавській області від 30.06.2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві та повторно не пред`являвся про що свідчить відмітка на виконавчому документі. До Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги, у тому числі, до ОСОБА_1 по Кредитному договору від № 46/2008 від 04.04.2008 року та ОСОБА_2 по Договору поруки від № 46/2008 від 04.04.2008 року-п. Проте, на сьогоднішній день у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням права вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги, тому є необхідність у заміні сторони стягувача у виконавчому документі на правонаступника.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника мається заява про розгляд справи за її відсутності.

Неявка вказаних осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 14.10.2009 стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від № 46/2008 від 04.04.2008 року у розмірі 11833 грн.73коп. та судові витрати, а всього-11982 грн.07 коп.

На виконанні в ВДВС Карлівського РУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-414, виданого 26.10.2009 року Карлівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором №46/08 від 04.04.2008 року.

14.01.2013 року ПАТ «МЕГАБАНК» до ВДВС Карлівського РУЮ було направлено запит про хід виконання вказаного виконавчого провадження.

19.03.2013 року до ПАТ «МЕГАБАНК» надійшла відповідь ВДВС Карлівського РУЮ на запит ПАТ «МЕГАБАНК, згідно якого 28.12.2010 року виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа завершено відповідно до п.5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ з постановою про повернення направлено на адресу ПАТ «МЕГАБАНК».

Однак виконавчий лист та постанова про повернення виконавчого документа до ПАТ «МЕГАБАНК» не надходили.

22.04.2013 було задоволено заяву ПАТ «МЕГАБАНК» Карлівським районним судом Полтавської області та видано дублікат виконавчого листа.

Згідно постанови державного виконавця Карлівського районного відділу ДВСГТУЮ в Полтавській області від 30.06.2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві та повторно не пред`являвся про що зазначає сам заявник.

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір № GL1N426240/2 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року, відповідно до якого новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами.

Суду не надано підтвердження (відсутній витяг з реєстру боржників), що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» на підставі вказаного вище договору від 03.09.2024 набуло право вимоги саме до боржників АТ «МЕГАБАНК» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором від № 46/2008 від 04.04.2008 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 3/12 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до Додатку №1 «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Поручителів за такими договорами» до вказаного договору про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 по Кредитному договору від № 46/2008 від 04.04.2008 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону №606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у цивільній справі №2-7763/10 зроблено наступні висновки. Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. Однак заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 березня 2023 року по справі №761/19851/17 послався на постанову від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20). Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2023 року по справі №2-3266/11 дійшов висновку, що у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Велика Палата Верховного Суду постанова від 08 лютого 2022 року, справа №2-7763/10 вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.433 ЦПК Україниу разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Цей строк встановлюється з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На виданому 22.04.2013 року дублікаті виконавчого листа зазначено строк його пред`явлення до виконання до 25.10.2012.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

30.06.2017 постановою державного виконавця Карлівського районного відділу ДВСГТУЮ в Полтавській області виконавчий лист №2-414/09, виданий 22.04.2013 було повернуто стягувачеві та повторно до виконання не пред`являвся.

Відтак, варто зазначити, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент відступлення права вимоги (30.06.2020) сплинув. Про що також зазначається заявником у заяві.

При цьому, виконавче провадження №49699173 завершено, на підставі постанови державного виконавця від 30.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто вже близько 8 років тому.

Договір про відступлення права вимоги від 03.09.2024 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа №2-414/09 до виконання.

Відтак, строк пред`явлення виконавчого документу пропущений без поважних причин первісним стягувачем задовго до відступлення права вимоги.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного строку, пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини суд визнає не поважними, у зв`язку з чим за ст.433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.

Також враховуючи, що від питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання залежить можливість заміни сторони виконавчого провадження, а оскільки підстав для поновлення такого строку суд не встановив, відсутні й законні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні на правонаступника.

На підставі викладеного вище, заява ТОВ «ФК «Єврокредит» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 79-81, 247, 259-260, 433, 442 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за участі представника заявника Дмитрук Ірини Валеріївни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя М.С. Попов