справа № 462/1059/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Соколюк Нелі Володимирівни, Житлово-будівельного кооперативу «Гай» про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом та встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт належності за померлим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ордеру № 5954 від 18.12.1972, виданого виконкомом Львівської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_2 на сім`ю із п`яти осіб на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, площею 14,6 кв.м. та 17,8 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., коридору площею 5,1 кв.м., балкону площею 1,0 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175-177 чинного Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Так, до позовної заяви додано квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки

№ 2.491889293.1 від 16.01.2026, № 2.491879991.1 від 16.01.2026, № 2.491901017.1 від 16.01.2026 на суми 665,60 грн, 665,60 грн та 7 929,00 грн.

Однак, станом на дату постановлення ухвали про залишення позову без руху відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: у комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

При перевірці судом надходження сплачених сум до бюджету, судом встановлено, що вказані квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки № 2.491889293.1 від 16.01.2026,

№ 2.491879991.1 від 16.01.2026, № 2.491901017.1 від 16.01.2026 на суми 665,60 грн, 665,60 грн та 7 929,00 грн поєднані з матеріалами цивільної справи № 462/554/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Соколюк Нелі Володимирівни, Житлово-будівельного кооперативу «Гай» про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом та встановлення фактів, що мають юридичне значення (поданої до суду 23.01.2026), що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України у межах вказаної справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/554/26 від 28.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Соколюк Нелі Володимирівни, Житлово-будівельного кооперативу «Гай» про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом та встановлення фактів, що мають юридичне значення повернуто позивачу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно ч. 9 ст. 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

При цьому, вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт (акт про оцінку майна).

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна- це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна)від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами)оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно.

Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Як встановлено із матеріалів позову на підтвердження визначеної позивачем ціни позову у розмірі 792 960,00 грн до позову представлено довідку про надання інформаційно-консультаційних послуг ТОВ «Всеукраїнський експертно-правовий союз», якою надано інформацію про вартість квартири, що є предметом спору.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вартість квартири проведено на підставі вивчення інформації, наданої замовником та має інформаційно-консультаційний характер, що суперечить наведеними вище вимогам щодо процедури оцінки майна.

Так, надана до суду копія довідки про надання інформаційно-консультаційних послуг не є звітом про оцінку майна в розумінні ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки в ній не розкривається зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна, що не дозволяє суду перевірити належність проведення такої оцінки.

Відтак, з огляду на викладене, позивачу для підтвердження належним чином актуальної вартості майна щодо якого він просить визнати право власності слід надати Звіт (акт про оцінку майна).

Згідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Соколюк Нелі Володимирівни, Житлово-будівельного кооперативу «Гай» про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом та встановлення фактів, що мають юридичне значення залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/1059/26.

Суддя Б.М. Гедз