Справа № 524/3589/13-ц
Провадження № 2-зз/524/3/26
УХВАЛА

16 березня 2026 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року у справі № 524/3589/13-ц, а саме арешт нежитлового приміщення торговельного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування своїх вимог заявник послався на те, що у провадженні Автозаводського районного суду міста Кременчука перебувала цивільна справа № 524/3589/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (після зміни прізвища ОСОБА_3 ) про визнання права власності та поділ майна подружжя. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року у зазначеній справі за заявою позивача було застосовано захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення торговельного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 17 травня 2013 року позов задоволено. Рішення набрало законної сили 02 липня 2013 року, що підтверджується відповідною відміткою на рішенні суду. Рішення суду виконано у повному обсязі, у зв`язку з чим мета застосування заходів забезпечення позову досягнута. Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованою заявою учасника справи.

Ухвалою від 11 березня 2026 року суд прийняв до розгляду заяву і призначив судове засідання для розгляду її по суті.

Заявник у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб здійснюється в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України.

Відповідно до частин першої четвертої наведеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно з частинами сьомою, дев`ятою, десятою, тринадцятою статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 10 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (зі змінами), заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Так, аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що заходи забезпечення позову вважаються такими, що втратили свою дію в силу положень частини сьомої статті 158 ЦПК України після спливу дев`яноста днів з дня набрання законної сили рішенням суду, яким задоволено позов, якщо не відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення. При цьому суд не позбавлений права на скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи, заявленого в період їх дії.

Отже, втрата дії заходів забезпечення позову в силу положень частини сьомої статті 158 ЦПК України не передбачає необхідності постановлення судом ухвали про їх скасування, оскільки вони припиняють свою дію в силу закону.

Передбачена у частині сьомій статті 158 ЦПК України можливість скасування вжитих судом заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи стосується випадків, коли вмотивоване клопотання учасника справи заявлене у період дії заходів забезпечення позову, а не після спливу дев`яноста днів з дня набрання законної сили рішенням суду про задоволення позову, коли вжиті судом заходи забезпечення позову припинили свою дію в силу вимоги закону.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 922/3284/18 та постанові від 22 лютого 2024 року у справі № 910/9855/20.

Оскільки вжиті ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року у справі № 524/3589/13-ц заходи забезпечення позову втратили свою дію в силу прямої вказівки закону (частина сьома статті 158 ЦПК України), підстав для їх окремого скасування судом на підставі клопотання заявника не має, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року.

Керуючись статтями 158, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 травня 2013 року

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т. М. Ковальчук