Провадження № 2/344/224/26
У Х В А Л А

04 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з Катрич М.-Т.Т.,

за участі представника Позивача ОСОБА_1 , представника Відповідача 1 ОСОБА_2 , Відповідача 2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судової технічної експертизи давності документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості.

Співвідповідачем ОСОБА_3 подано клопотання про призначення судово технічної експертизи давності докуменів, на вирішення якої просила поставити наступні питання:

1) Чи виготовлені накладні (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.) саме у той час, дата якого зазначена на документах?

2) Чи відповідає давність виконання підписів та реквізитів (друку, штампу, написів) зазначеній даті (01.10.2020 року, 22.10.2020 року 29.10.2020 року відповідно)?

3) Чи містять документи ознаки внесення змін, дописок, заміни аркушів або інших втручань після їх первинного створення?

4) Чи є технічні ознаки, що свідчать про виготовлення документів (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.) у більш пізній період, ніж зазначено у них (01.10.2020 року, 22.10.2020 року 29.10.2020 року відповідно)?

5) який орієнтовний час виготовлення паперу, друку, нанесення тексту та підписів на накладних (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.)?

Проведення судової експертизи просила доручити експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14).

Витрати на проведення експертизи просила покласти на сторону, яка подала документи, як такі, достовірність яких підлягає перевірці, тобто на ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник Позивача ОСОБА_1 , заперечила щодо призначення даної експертизи.

Представника Відповідача 1 Гоголь М.І., в судовому засіданні, заперечила щодо задоволення клопотання.

Співвідповідач ОСОБА_3 , у судовом засіданні підтримала клопотання, та просила клопотання задовольнити, додатково зазначила, що у випадку задоволення клопотання про призначення експертизи, витрати за її проведення покласти на неї.

Розглянувши клопотання співвідповідача, заслухавши учасників процесу, ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд, вирішуючи це клопотання, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства, які закріплені у статті 129 Конституції України, частині третій статті 2, статті 12 ЦПК України, є принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Передбачене статтями 12,13,49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондуються з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд наголосив, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23 від 10 листопада 2023 року.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх та вимагати рівності щодо подання своїх доказів.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, відповідно до статті 76 ЦПК України належать висновки експертів.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини перша-третя статті 102 ЦПК України).

За положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності умов, визначених у частині першій цієї статті, а саме: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, при цьому учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновки експерта.

Підставою для призначення судової експертизи є саме необхідність з`ясування таких обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, який розглядає справу.

Призначення експертизи є частиною дослідження обставин по справі та, у сукупності з іншими обставинами, дає можливість суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Отже, за загальним правилом експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому у справі немає відповідних висновків експертів зі спірних питань або такі висновки є сумнівними.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, статтею 111 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд вважає, що заявлене клопотання про призначення судової технічної експертизи давності документів відповідає вимогам і ґрунтується на підставах, передбачених частиною першою статті 103 ЦПК України, оскільки викладені в ньому обставини потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на норми ст. 109 ЦПК України, якою встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зміст питань, що ставляться перед експертом, слід викласти з урахуванням орієнтовного переліку питань для вирішення технічної експертизи, зазначеного в пункті 1.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998р. за №705/3145 (зі змінами).

Разом з тим суд вбачає необхідним вирішити питання щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України, згідно з яким суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, Суд вважає за необхідне призначити в даній цивільній справі судову технічну експертизу давності документів на вирішення якої поставити запропоновані співвідповідачем питання.

Крім того, Суд дійшов висновку, що витрати при проведенні експертизи слід покласти на співвідповідача ОСОБА_3

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи;

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи (пункт 9 частини 1 статті 253 ЦПК України)

Керуючись ст. ст. 2, 95, 103, 133-142, 252, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судової технічної експертизи давності документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості задовольнити.

2. Призначити по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, судову технічної експертизи давності документів (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.), на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи виготовлені накладні (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.) саме у той час, дата якого зазначена на документах?

2) Чи відповідає давність виконання підписів та реквізитів (друку, штампу, написів) зазначеній даті (01.10.2020 року, 22.10.2020 року 29.10.2020 року відповідно)?

3) Чи містять документи ознаки внесення змін, дописок, заміни аркушів або інших втручань після їх первинного створення?

4) Чи є технічні ознаки, що свідчать про виготовлення документів (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.) у більш пізній період, ніж зазначено у них (01.10.2020 року, 22.10.2020 року 29.10.2020 року відповідно)?

5) який орієнтовний час виготовлення паперу, друку, нанесення тексту та підписів на накладних (накладна №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн., накладна №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн., накладна №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.)?

4. Проведення судової експертизи доручити експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14).

5. Надати у розпорядження експерта оригінали:

накладної №690 від 01.10.2020 року на суму 245080,00 грн.,

накладної №735 від 22.10.2020 року на суму 248644,00 грн.,

накладної №798 від 29.10.2020 року на суму 483620,00 грн.

6. Зобов`язати сторін надати на вимогу експерта в його розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали для проведення судової технічної експертизи давності документів.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України.

8. Витрати на проведення судової експертизи покласти на ОСОБА_3 .

9. На час проведення експертизи зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості до отримання висновку експерта.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2026 року.

Суддя Домбровська Г.В.