Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 554/434/25
Провадження № 4-с/553/7/2026
У Х В А Л А

Іменем України

09.03.2026м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Полтави зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло М.М. посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця перебувало заочне рішення Подільського районного суду міста Полтави від 11.09.2025 року на підставі якого виконавцем відкрито два окремих виконавчих провадження № 147589 та № 14793, що на думку скаржниці призвело до подвійного нарахування та стягнення основної винагороди. Електронні повідомлення скаржниці від 24.11.2025 року та від 30.01.2026 року, направлені на адресу приватного виконавця на електронну пошту про наявність на розгляді у суді спору, було проігнороване. Зважаючи, що на час подання скарги ОСОБА_1 , первинний документ скасовано та відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Полтави від 24.12.2025 року, допущено поворот виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Полтави від 11.09.2025 року, що на думку скаржниці вказує про те, що правова підстава для утримання виконавцем основної винагороди відвала.

В скарзі зазначалось про те, що в зв`язку з затягуванням розгляду адміністративним судом справи № 440/12642/25 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування припису, зобов`язання вчинити дії та наявністю нового боргу нарахованого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що на думку скаржниці є неправомірним, просила вирішити питання про повернення суми винагороди, яку приватний виконавець в добровільному порядку не повертає.

ОСОБА_1 в скарзі прохала повернути кошти на рахунок виписки з банку у сумі 2177,44 грн, перерахувавши на рахунок скаржниці, скасувавши подвійні провадження приватного виконавця, як неправомірна винагорода.

У судовому засідання скаржниця підтримала скаргу та наполягала на її задоволенні.

Приватний виконавець виконавчого округу т Полтавської області Лукмасло М.М. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Суду надано письмові пояснення на скаргу щодо не визнання обставин на які посилається заявник. Вказував про те, що постановами від 25.11.2025 року виконавчі провадження №№ 79658658, 79658630 закінчено у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у зв`язку із повним фактичним виконанням), копію постанов направлено сторонам виконавчого провадження, виконавчі листи повернуто до суду. У відповідності до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» застосовано наслідки припинення арештів та всіх примусових дій в рамках виконавчих проваджень.

Суд, вислухавши скаржницю, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 цього Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Лукмасло М.М. перебувало зведене виконавче провадження № 79666732 до складу якого входили ВП № 79658658, 79658630 з виконання виконавчого листа № 554/434/25 від 14.11.2025 року Подільським районним судом міста Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у розмірі 8966,36 грн та судовий збір 3028,0 грн.

Постановами від 24.11.2025 року відкрито виконавчі провадження 79658658, 79658630 та направлено сторонам виконавчого провадження у відповідності до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

В рамках виконавчого провадження 79658658 стягнуто грошові кошти в розмірі 3028,00 грн, та перераховано на користь стягувача, а також утримано виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 302,80 грн, та витрати виконавчого провадження 489,00 грн.

В рамках виконавчого провадження 79658630 стягнуто грошові кошти в розмірі 8966,36 грн, та перераховано на користь стягувача, а також утримано виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 896,63 грн, та витрати виконавчого провадження 489,00 грн.

Постановами від 25.11.2025 року виконавчі провадження №№79658658, 79658630 закінчено у відповідності до п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з повним фактичним виконанням), копію постанов направлено сторонам виконавчого провадження, виконавчі листи повернуто до суду. У відповідності до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» застосовано наслідки припинення арештів та всіх примусових дій в рамках виконавчих проваджень.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Полтави від 24.12.2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду по справі № 554/434/25 задоволено частково.

Допущено поворот виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Полтави від 11.09.2025 року у справі № 554/434/2025 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Полтавського обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 8 966,36 грн та судового збору у сумі 3028,00 грн.

В порядку повороту виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Полтави від 11.09.2025 року у справі № 554/434/2025 стягнуто з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 994,36 грн.

Ухвалою суду від 24.12.2025 року, надано оцінку вимогам ОСОБА_1 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 2177,44 грн. Так, стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішення суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду. ОСОБА_1 роз`яснено про те, що питання про повернення їй, як боржнику стягнутої приватним виконавцем основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 2177,44 грн, є предметом позовних вимог до окружного адміністративного суду.

Так, відповідно до відповідно до ч.2 ст.74Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Отже, вимоги щодо повернення грошових коштів в сумі 2177,44 грн., які були стягнуті приватним виконавцем Лукмасло М.М. як основна винагорода та як витрати виконавчого провадження, не підлягають розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.03.2026 року.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. В. Фоміна