Справа № 541/4536/25
Номер провадження 2/541/328/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко Вікторія Миколаївна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. На підтвердження позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Внаслідок смерті ОСОБА_2 , на підставі заповіту, посвідченого Петрівцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області від 13 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №751, відкрилась спадщина, в т.ч. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до державного нотаріуса, у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. від 31 серпня 2021 року вих. № 386/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч. у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Така ситуація виникла через те, що будівництво житлового будинку відбулося у 1975 році та на момент виникнення права власності у померлої на нерухоме майно діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, житловий будинок та всі будівлі та споруди по АДРЕСА_1 побудовані до 5 серпня 1992 року. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок - літера «А-1», прибудова - «а», тамбур - «а1», сарай -«Б», сарай - «В», погріб - «Г», сарай - «Д», господарські споруди №1-3, у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 , 1936 року народження.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 26 листопада 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 45), ухвалою суду від 08 січня 2026 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено судове засідання для розгляду справи по суті ( а.с. 59-60).

В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Сахно Є.В. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та провести судовий розгляд без його участі та без участі позивача (а.с. 104).

Представник відповідача ОСОБА_3 направила до суду клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника відповідача, в якому зазначила, що Миргородська міська рада проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 55-56).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко Вікторія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань до суду не надходило.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Петрівці Миргородського району Полтавської області померла ОСОБА_2 , яка була матерію ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі (а.с. 16, 75 на звороті). Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №334/2010, спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 (а.с. 68-92).

За життя ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений 13 серпня 2008 року секретарем виконкому Петрівцівської сільської ради Гаркавенко О.М. Згідно цього заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), все належне їй майно, яке належить їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідала ОСОБА_1 (а.с. 76 на звороті).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 04 листопада 2020 року № 703, на момент смерті ОСОБА_2 , 1936 року народження була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті була зареєстрована одна. (а.с. 77).

Відповідно до копії довідки Миргородської міської ради Полтавської області від 05 березня 2026 року № 40/03-18, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала сама за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 103).

Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. від 31 серпня 2021 року вих. № 386/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. (а.с. 36).

Згідно з довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 06 листопада 2020р. № 594-Т станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.(а.с.32).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач в розумінні ст.ст. 1233, 1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину. Інших, спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вказана обставина підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 334/2010, наданої до суду Миргородською державною нотаріальною конторою. У зв`язку із викладеним позивач законно претендує на визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків.

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17.

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», а до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

За п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Таким чином, у разі реєстрації збудованого до 5 серпня 1992 року будинку, особою яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по своїй суті підтверджує факт відповідності будинку будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР рішенням виконавчого комітету Миргородської міської Ради депутатів трудящих від 24 листопада 1972 року № 407 ОСОБА_2 було відведено під індивідуальне житлове будівництво земельну ділянку площею 0,41 Га. з земель колгоспу «Україна» в с.Петрівці Миргородського району Полтавської області, надане право на забудову ділянки. Строк будівельних робіт з 1972- 1975 року (а.с. 17-18).

Відповідно до технічного паспорту виготовленого 06 листопада 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку «А-1»; прибудови «а»; тамбура «а1»; сараїв Б, В, Д; погріба «Г»; господарських споруд №1-3, які були побудовані в 1975 році(а.с.19-25).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що враховуючи те, що будівництво вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства і що на момент смерті спадкодавця цей будинок з господарськими будівлями та спорудами був повністю збудований, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказане майно в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на зазначене майно відсутня, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на цей будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко Вікторія Миколаївна- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок - літера «А-1», прибудова - «а», тамбур - «а1», сарай -«Б», сарай - «В», погріб - «Г», сарай - «Д», господарські споруди №1-3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Миргородська міська рада Полтавської області, , адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600.

Третя особа: Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко Вікторія Миколаївна, , адреса: вул.Гоголя, 165, м.Миргород, Полтавська область, 37602.

Суддя: О. А. Морозовська