Єдиний унікальний номер 175/2287/26
провадження № 2-с/175/95/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року, виданого на підставі заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2026 року суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області було видано судовий наказ по справі 175/2287/26 (провадження №2-н/175/551/26), за заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз», про стягнення з ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , на користь: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (84313, Донецька область, Краматорський район, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, , на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 , у ПАТ «Ощадбанк» МФО 335106) заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, станом на 31 грудня 2025 року, у розмірі 11 423,59 грн., та судового збору у розмірі 266,40 грн. Загальна сума- 11 689,99 грн.

07 березня 2026 року за допомогою поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про скасування судового наказу від 05 лютого 2026 року. Крім того, просив вирішити питання про повернення йому грошових коштів, витрачених в якості сплати судового збору.

Свою заяву обґрунтовує тим, що про існування вищенаведеного судового наказу він дізнався лише 01 березня 2026 року із застосунку «ДІЯ».

З виданим судовим наказом про стягнення заборгованості ОСОБА_1 категорично не погоджується, оскільки жодних угод чи договорів не укладав, у тексті судового наказу відсутні посилання на конкретний договір, а також не вказано порядку нарахування та детального розрахунку суми заборгованості, у зв`язку з чим просить суд скасувати вищевказаний судовий наказ.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Також, ОСОБА_1 в своїй заяві посилався на те, що про існування вищенаведеного судового наказу він дізнався лише 01 березня 2026 року із застосунку «ДІЯ».

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного, суддя вважає причину пропуску строку поважною, у зв`язку з чим вважає за можливе поновити строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу, суддя доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суддя звертає увагу на те, що наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Суддею встановлено, що 05 лютого 2026 року суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області було видано судовий наказ по справі 175/2287/26 (провадження №2-н/175/551/26), за заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз», про стягнення з ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , на користь: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (84313, Донецька область, Краматорський район, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, , на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 , у ПАТ «Ощадбанк» МФО 335106) заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, станом на 31 грудня 2025 року, у розмірі 11 423,59 грн., та судового збору у розмірі 266,40 грн. Загальна сума- 11 689,99 грн.

При цьому зі змісту заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржник не погоджується з виданим судовим наказом, вказуючи на наявність спору про право, у зв`язку з чим просить суд скасувати вищевказаний судовий наказ.

У зв`язку з тим, що зазначені підстави потребують перевірки, суддя доходить висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржником можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Що стосується вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз» на користь заявника судових витрат які складаються з судового збору в сумі 166,40 грн., суд виходить з наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Водночас, слід зауважити, що порядок розподілу судових витрат визначений статями 141,142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу цих витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору.

Статтею 164 ЦПК України передбачена лише можливість зарахування цього збору до суми судового збору, сплаченого під час звернення стягувача із вимогами до боржника в порядку позовного провадження після скасування судового наказу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у стягненні судових витрат боржника, понесених при подачі заяви про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Водночас, чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, скасування судового наказу за заявою боржника не виключає виникнення між сторонами спору про право, який вирішується в позовному провадженні, за результатами розгляду якого суд ухвалює рішення та здійснює розподіл судових витрат.

Суд зауважує, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується, тому підстав для розподілу судових витрат у справі не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141, 170, 171, 260, 261, 270 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року, виданого на підставі заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ від 05 лютого 2026 року, який був виданий Дніпровським районним судом Дніпропетровської області по справі 175/2287/26 (провадження №2-н/175/551/26), за заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз», про стягнення з ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , на користь: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (84313, Донецька область, Краматорський район, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, , на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 , у ПАТ «Ощадбанк» МФО 335106) заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, станом на 31 грудня 2025 року, у розмірі 11 423,59 грн., та судового збору у розмірі 266,40 грн. Загальна сума- 11 689,99 грн.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації АТ «Донецькоблгаз» їх право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набрала законної сили 10 березня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Васюченко