ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/5667/23
Номер провадження 22-ц/818/351/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача адвокатів Кутько Г. С., Мозгового О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 02 червня 2025 року в складі судді Шишкіна О.В. по справі № 638/5667/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що у зв`язку з погіршенням зору на правому оці він звернувся до ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» для проведення діагностики зору. 14 лютого 2023 року йому провели повне обстеження, в результаті якого було виявлена катаракта правого ока, початкова катаракта лівого ока, відкритокутова вперше виявлена ІІІ глаукома правого ока, ІІ глаукома лівого ока, ПЕС обох очей. Йому були призначені медикаментозні рекомендації у вигляді крапель і хірургічні заміна кришталика і антиглаукомна операція. Гострота зору була на правому оці 0,5, тиск 55 мм рт ст, на лівому 0,8, тиск 22 мм рт ст. Після обговорення подальшого лікування з лікарем, він погодився на проведення операції по заміні кришталика для запобігання розвитку глаукоми. При цьому, лікар йому не повідомляв про можливі негативні наслідки, зокрема про повну втрату зору.

Вказав, що 14 березня 2023 року він здійснив оплату у розмірі 16 500,00 грн, та йому була зроблена операція, після чого призначено кортикостероїдні препарати. 17 березня 2023 року йому було додатково проведено лазерну ірідіодектомію, а 21 березня 2023 року протиглаукомну операцію НГСЕ.

Проте після проведення всіх хірургічних втручань, операційного лікування, прийняття всіх препаратів та виконання всіх рекомендацій, його зір не покращився, а почав різко знижуватися аж до повної сліпоти на одне око. Від призначених препаратів у нього почалось запаморочення та виникла аритмія. З 29 квітня 2023 року він повністю втратив зір на правому оці.

Зазначив, що він майже кожного дня відвідував медичний центр, його здоров`я суттєво погіршилося через прийняття шкідливих препаратів, трьох анестезій. Він став відчувати безвихідність, довіряючи лікарям та виконуючи всі рекомендації, без покращення стану здоров`я. Фактично він став інвалідом, втративши зір на одне око. Наведені обставини призвели до постійних душевних страждань, втрати бажання займатися своїм життям.

У зв`язку з викладеним просив стягнути з ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» матеріальну шкоду, завдану його здоров`ю, у розмірі 16 500,00 грн, моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн та судовий збір у розмірі 5165,00 грн.

27 грудня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позивачем не підтверджено наявність складу цивільного правопорушення, надано суду недостовірну інформацію. Позивач звернувся до центру на консультацію, йому були проведені дослідження, встановлено гостроту зору 0,3 на правому оці та 0,5 на лівому, що є характерними для пониженої гостроти зору, діагностовано монокулярний зір. ОСОБА_1 на момент звернення до центру вже мав значні порушення нормального функціонування органу зору. Глаукому у позивача було діагностовано дуже пізно у віці 72 роки, коли вона вже мала застарілий характер, були великі ризики повної втрати зору правого ока. Розуміючи ймовірну втрату зору, позивач погодився на операцію. Пацієнту було запропоновано консервативне лікування, а надалі хірургічне. Позивач підписав інформовану добровільну згоду на лікування, погодився з планом лікування. 14 березня 2023 року проведено операцію факоемульсифікації катаракти з імлпантацією штучного кришталика на правому оці, у подальшому була виконана передбачена планом лікування лазерна іридектомія. 21 березня 2023 року у зв`язку з недостатньою ефективністю терапевтичних заходів з метою досягнення компенсації ВОТ було прийнято рішення про проведення антиглаукоматозної операції. У подальшому пацієнт показував гостроту 20-25%, 22 травня 2023 року звернувся зі скаргою на відсутність предметного зору правого ока, зниження гостроти зору лівого ока. З 24 квітня 2023 року до 22 травня 2023 року ОСОБА_1 до Центру з будь-якими скаргами не звертався, інформація щодо відновлювального процесу та виконання рекомендацій у Центру відсутня. За результатами дослідження встановлено дисонанс між об`єктивними показниками стану ока, рівнем ВОТ та показника, отриманого під час здійснення обстеження гостротою зору, яку демонструє ОСОБА_1 , що трапляється, коли пацієнтом створюється видимість наявності чи відсутності симптомів захворювання. Позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення зору, настання сліпоти правого ока, втрати бінокулярного зору з вини Центру, неякісного надання послуг. Укладений між сторонами договір не передбачає відшкодування шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 02 червня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що лікування ОСОБА_1 відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням стандартів та протоколів, затверджених МОЗ України; позивачем не надано доказів спричинення шкоди саме діями або бездіяльністю Центру, порушень при застосуванні методик, правил та процедур, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні, тому його вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На вказане судове рішення 19 червня 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач провів процедуру факоемульсифікації кришталика без оформлення його інформованої згоди на кожне втручання, а суд не врахував відсутності окремих підписів під формою «Згода на медичне втручання» (форма № 003-6/о) та не дослідив факт відмови пацієнта від повторної операції. Також суд не взяв до уваги його незгоду з висновком експертизи та не призначив повторну незалежну судову експертизу, не забезпечив йому можливість допитати експерта та викликати додаткових фахівців, не дозволив йому брати участь в процесі призначення експертизи. Суд не дослідив стан його здоров`я до та після втручання. За результатами незалежного обстеження у клініці «Офтальміка» штучна інтраокулярна лінза встановлена з порушенням, а функціонування правого ока фактично втрачено, що є тяжким тілесним ушкодженням.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача надати до суду копії інформованих добровільних згод на кожне з медичних втручань з його підписом, протоколи оперативного втручання від 14 березня 2023 року, призначити повторну незалежну судово-медичну експертизу з його участю.

18 липня 2025 року від ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про продовження строку подачі відзиву та заперечень на клопотання про призначення експертизи на 15 днів. Клопотання мотивовано тим, що ухвала про відкриття апеляційного провадження доставлена до електронного кабінету 08 липня 2025 року, проте апеляційна скарга не відображається у ЄСІТС і отримана поштою лише 16 липня 2025 року.

26 липня 2025 року від ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просило в задоволенні клопотань про витребування доказів і про проведення експертизи, а також у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надано підтверджень та обґрунтування наявності шкоди, яка начебто спричинена йому діями/бездіяльністю ТОВ «Медцентр «ОКО» в момент лікування/на момент його закінчення, доказів порушення процедури оформлення та надання медичного обслуговування. Всі перелічені ОСОБА_1 обставини не є складовими, які є необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності. Позивачем було власноручно підписано: 14 лютого 2023 року Інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, 14 березня 2023 року- Інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення додаткового обстеження діагностики лікування та на проведення операції/процедури та знеболення, яка охоплює весь цикл лікування, передбачений Планом лікування, який розроблено лікарем та узгоджено пацієнтом. Підписавши договір № 51/03 від 14 березня 2023 року з додатком № 1, ОСОБА_1 погодився на проведення процедури ФЕК з імплантацією ІОЛ Acrysof SA60AT Alcon та підтвердив, що реалізував своє право на ставлення питань, отримання відповідей, які його цілком задовольнили, і у зв`язку з відсутністю інших питань дав свою добровільну згоду на проведення операції. На всі процедури ОСОБА_1 являвся самостійно, без примушення. Порядок оформлення медичної документації та надання медичних послуг за заявою ОСОБА_1 був предметом дослідження клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я ХОВА, і за результатами розгляду не виявлено будь-яких порушень. Відповідач заперечував проти клопотання позивача про зобов`язання надати додаткові докази на підставі ст. 367 ЦПК України. Вказав, що потреба в проведенні експертизи є необґрунтованою, тому заперечує проти проведення експертизи і вважає, що інформація, яка міститься у Висновку клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації, є достатньою для суду.

Враховуючи, що апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 не через систему «Електронний суд», а безпосередньо до суду у паперовій формі, її копія разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження направлені відповідачу поштою та отримані ним 17 липня 2025 року (а.с. 88 том 2), тому колегія суддів вважає, що строк на подачу відзиву і заперечень ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» не пропущений.

04 серпня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримав вимоги свого позову та апеляційної скарги. Акцентував увагу на тому, що він звертався до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів від 03 квітня 2025 року, однак суд його проігнорував; підписана ним 14 лютого 2023 року добровільна згода не надавала право на хірургічні втручання; лікар не роз`яснила йому ризики операції; під час першої операції, яка була виконана неякісно, у нього відбулось випадіння склоподібного тіла та відшарування сітківки, а три наступні операції були спрямовані на усунення недоліків першої; лазерну базальну ірідектомію зроблено без будь-яких пояснень і його дозволу; лікарі не відреагували належним чином на його скарги про зниження зору; у плані лікування відсутній його підпис; з висновком клініко-експертної оцінки він не згоден, про що направляв суду заяву.

03 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення комплексної судової офтальмологічної експертизи. Вказав, що для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями медичних працівників та настанням відповідальності необхідні спеціальні медичні знання. Зазначив, що має скрутне матеріальне становище, тому просить звільнити його від попередньої оплати експертизи і покласти витрати на її проведення на державу або вирішити питання про їх розподіл після ухвалення рішення.

Клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної експертизи та повторної судово-медичної експертизи колегія суддів відхиляє на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки до суду першої інстанції позивач з такими клопотаннями не звертався, поважних причин, які б перешкоджали йому подати такі клопотання, не навів. До того ж, оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. У разі незгоди сторони оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у відповідача (зобов`язати надати до суду копії його інформованих добровільних згод на кожне з медичних втручань з його підписом, протоколи оперативного втручання від 14 березня 2023 року), то позивачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 84 ЦПК України не зазначено, чим підтверджується неможливість самостійного надання ним таких доказів, не надано доказів звернення з цього питання до медичного центру. З клопотанням про витребування протоколів оперативного втручання ОСОБА_1 до суду першої інстанції не звертався, тож підстав для витребування такого доказу апеляційним судом згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України немає.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, представників ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» адвокатів Кутько Г. С. та Мозгового О. О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 , 1950 року народження, звернувся до ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» зі скаргами на зниження зору обох очей.

На підставі проведених 14 лютого 2023 року досліджень ОСОБА_1 було поставлено діагноз: незріла катаракта правого ока, початкова катаракта лівого ока, відкритокутова ІІІ с, вперше виявлена, глаукома правого ока, ІІ в глаукома лівого ока, ПЕС обох очей. При зверненні внутрішньоочний тиск правого ока 55 мм рт ст, лівого ока 22,3 мм рт ст. Візіометрія правого ока 0,3 лівого 0,5. Було призначено лікування: інстиляції в обидва ока Бімоптик 2 рази на день, в праве око: Дорзоптик Комбі 2 рази на день, Брімонал 2 рази на день. На краплях ВОТ був компенсований, що підтверджується виписками з медичної карти № 439/2023, № 30458/2023 (а.с. 11-13 том 1).

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 було підписано інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та проведення операції та знеболення за формою, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110, за змістом якої він одержав інформацію про характер його захворювання, особливості його перебігу, діагностики та лікування; ознайомлений з планом обстеження і лікування, отримав в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовну тривалість діагностично-лікувального процесу та про можливі несприятливі наслідки під час його проведення, про необхідність дотримання визначеного лікарем режиму в процесі лікування; зобов`язався негайно повідомляти лікуючого лікаря про будь-яке погіршення самопочуття; поінформований, що недотримання рекомендацій лікуючого лікаря, режиму прийому призначених препаратів, безконтрольне самолікування можуть ускладнити лікувальний процес та негативно позначитися на стані здоров`я. Йому надали в доступній формі інформацію про ймовірний перебіг захворювання і наслідки у разі відмови від лікування. Він мав можливість задавати будь-які питання, які його цікавлять, стосовно стану здоров`я, перебігу захворювання і лікування та одержав на них відповіді. Із запропонованим планом лікування згоден. У процесі обговорення з лікуючим лікарем дійшли висновку, що найбільш оптимальним методом хірургічного втручання може бути операція в обсязі ФЕК з ІОЛ (а.с. 67, 76-77 том 1).

14 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» був укладений договір №51/03, згідно якого медцентр за замовленням ОСОБА_1 зобов`язався надати йому платні медичні послуги, а саме провести процедуру ФЕК з імплантацією ІОЛ Acrysof SA60AT Alcon, а пацієнт оплатити її в розмірі, строки та в порядку, передбаченому договором. Метою процедури є виправлення зниженого зору, який був погіршений внаслідок катаракти (а.с. 15-17 том 1).

Того ж дня ОСОБА_1 підписано додаток №1 до вказаного договору - «Згода на медичне втручання», відповідно якого ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що він отримав усі необхідні роз`яснення та відповіді з приводу захворювання, запропонованого лікування та його можливих результатів; ознайомлений з правилами та методом, що буде застосований при проведенні процедури ФЕК, її прогнозом, а також можливими результатами лікування; зобов`язується виконувати усі призначення та рекомендації лікаря у допроцедурний та післяопераційний період; попереджено, що лікарі медцентру не можуть гарантувати успішність проведення процедури та настання гарантованого передбачуваного лікувального ефекту в конкретному випадку; процедура ФЕК не усуне інші причини, що ведуть до зниження зору: глаукому, діабет, вікову макулодистрофію, астигматизм, амбліопію; остаточний результат лікування залежить від індивідуальних особливостей організму та не може бути повністю прогнозованим до початку лікування та під час нього; можуть існувати ризики, які невідомі медцентру, та які можуть бути виявлені пізніше. В будь-якому разі ускладнення чи інші побічні ефекти можуть трапитись. Якщо такі ускладнення чи побічні ефекти трапляться, то результатом може стати погіршення його зору; під час проведення процедури ФЕК та в після операційному періоді, застосування ліків та анестезії можливі ускладнення лікування, наприклад повна сліпота, втрата ока, як органу зору; в подальшому житті є можливість появи інших захворювань у прооперованому оці, що не пов`язані з проведенням процедури ФЕК та ускладнень, пов`язаних з індивідуальною реакцією організму на медичне втручання (а.с. 129-130 том 1).

14 березня 2023 року проведено операцію факоемульсифікації катаракти з імплантацією штучного кришталика на правому оці.

За проведення операції ФЕК ОСОБА_1 сплачено 1500,00 грн, за набір для операції 15 000,00 грн, загалом 16 500,00 грн (а.с. 9а, 10 том 1).

17 березня 2023 року за результатами дослідження встановлено показник гостроти зору прооперованого ока - 55 відсотків (0,55), показник ВОТ 29 (а.с. 68 том 1).

17 березня 2023 року проведена операція лазерна базальна ірідектомія на правому оці, 21 березня 2023 року проведена операція НГСЕ на правому оці, що підтверджується випискою № 439/2023 від 27 березня 2023 року (а.с. 14 том 1).

З 17 березня 2023 року по 24 квітня 2023 року гострота зору ОСОБА_1 поступово знижувалась з 0,55 до 0,2 (18 та 20 березня - 0,4; 22 та 27 березня 0,25; з 03 квітня 0,2) (а.с. 68 том 1).

Візіометрія станом на 26 травня 2023 року: праве око рух руки біля обличчя, ліве око 0,5 (а.с. 11-12 том 1).

Як вбачається з висновку за результатами клініко-експертної оцінки, що складений клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2025 року № Ф-2685, надання медичної допомоги відповідає Стандартам медичної допомоги Глаукома, затвердженим наказом МОЗ України від 26 травня 2023 року № 959, уніфікованому клінічному протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги катаракта, адаптована клінічна настанова, заснована на доказах катаракта, затвердженому наказом МОЗ України від 28 січня 2016 року № 49, локальному протоколу медичної допомоги лікування катаракти та глаукоми первинної відкрито кутової при одночасному прояві захворювань, Настанові 00829. Глаукома, Настанова 00831. Катаракта.

За результатами вивченої медичної документації порушень та медичних помилок, які б впливали на перебіг захворювання та результати лікування, не виявлено. З урахуванням застарілого захворювання, втручання зроблено своєчасно, в обсягах передбачених протоколами. План обстеження та лікування було обрано пацієнтом, що підтверджується записом в інформованій добровільній згоді, яка підписана пацієнтом 14 лютого 2023 року. Відновлення функції зору при діагнозі, який поставлено ОСОБА_1 , не можливо, можливо спробувати відтягнути строк настання неминучої сліпоти шляхом застосування різних методів лікування. Мета сформована в плані обстеження та лікування є вірною. У наданому Плані обстеження та лікування відсутній підпис пацієнта, але підпис пацієнта є в інформованій згоді, що пацієнт ознайомлений із тактикою лікування, доцільним є у подальшому отримувати підпис пацієнтів на кожному аркуші плату обстеження та лікування. Висловлені рекомендації для медцентру (а.с. 150-174, 187-201 том 1).

З висновку вбачається, що хірургічне лікування глаукоми (НГСЕ/СТЕ) було проведено ОСОБА_1 21 березня 2023 року у складі другого етапу лікування (перший проведення заміни кришталіка). Твердження про розрив капсульного мішка та введення віскоеластика є помилковим. Застосування процедури лазерної іридектомії при відкритокутовій формі глаукоми як допоміжної процедури, яка передує НГСЕ, доцільно. Медична документація містить інформацію про те, що пацієнт під час лікування в центрі не дотримувався чітких рекомендацій лікаря стосовно застосування крапель і дотримання крапельного режиму.

З листа Департаменту охорони здоров`я ХОДА на ім`я ОСОБА_1 від 23 квітня 2025 року вбачається, що повторна клініко-експертна оцінка якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування одного й того самого громадянина з одного і того самого питання не проводиться (а.с. 202 том 1).

З наданої ОСОБА_1 виписки Медичного центру «Офтальміка» від 31 січня 2024 року вбачається, що гострота зору на лівому оці 0,4, на правому - pr. Incerta, діагноз: артифакія, термінальна безбольова глаукома правого ока, відкритокутова Ів глаукома, незріла катаракта лівого ока (а.с. 110-115 том 1).

Згідно зі статтями 3, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно до статті 284 ЦК України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років і яка звернулася за наданням їй медичної допомоги, має право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій.

Статтею 6 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я» встановлено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що, зокрема, передбачає кваліфіковану медико-санітарну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я, відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди, оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до статті 8 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, настанні інших негативних наслідків.

Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (завдавача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Такий правовий висновок щодо застосування норм права стосовно узагальненого порядку визначення розміру моральної шкоди неодноразово викладав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 9 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20, від 19 липня 2023 року у справі № 149/1125/20 тощо.

У деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника.

Відповідні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 755/2545/15-ц, від 04 листопада 2020 року в справі № 686/6022/18, від 09 квітня 2025 року у справі № 344/10156/23, від 4 червня 2025 року у справі № 175/779/17, від 07 січня 2026 року у справі № 463/2101/23.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на специфіку тягаря доказування у справах щодо надання медичних послуг. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. Вони не мають точного розуміння процесів лікування та необхідної кваліфікації для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі в цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання. У зв`язку з цим сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. При цьому вказане не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін (див. постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року в справі № 344/3764/21 та від 03 липня 2023 року у справі № 523/10085/19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 77-78 ЦПК України встановив фактичні обставини справи, у сукупності проаналізував надані докази (договір з додатком, інформовану згоду, виписки з медичної картки, висновок за результатами клініко-експертної оцінки), дійшов правильного висновку, що позивач не довів, що лікарі ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» під час надання йому медичної допомоги надали її некваліфіковано та вчинили дії, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема, стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам, а також, що їхні дії перебувають у причинному зв`язку з негативними наслідками у вигляді втрати зору на правому оці.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 308/4164/15-ц за позовом фізичної особи до лікарні про відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, що призвело до каліцтва (втрата зору на лівому оці).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та наслідками полягає в тому, що шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки, тобто не існує будь-яких інших обставин, які вплинули на ці події.

Однак, з матеріалів справи не встановлено неправомірних чи неправильних з медичної точки зору дій лікарів ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО», надання медичних послуг неналежної якості, лікарської помилки, які б перебували у прямому причинному зв`язку з втратою зору ОСОБА_1 на праве око.

Наданий суду висновок за результатами клініко-експертної оцінки свідчить про відсутність порушень у діях ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмохірургії «ОКО» при лікуванні позивача. Вказаний висновок будь-якими іншими доказами не спростовано.

З клопотанням щодо проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 до суду першої інстанції не звертався.

Відомості про звернення позивача до правоохоронних органів за фактом неналежного надання медичної допомоги також відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 надав добровільну згоду на проведення діагностики, лікування, проведення операції та знеболення, згідно з якою підтвердив ознайомлення з планом обстеження і лікування, а також його можливими наслідками.

Отже, ОСОБА_1 був повною мірою поінформований про етапи лікування, можливі його ризики та ускладнення, і в цій частині законних прав та інтересів позивача не порушено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що відповідачем не оформлено його інформованої згоди на кожне втручання, відсутні окремі підписи під формою «Згода на медичне втручання» (форма № 003-6/о), що він не надавав згоду на повторну операцію, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже з вищевказаного висновку за результатами клініко-експертної оцінки вбачається, що хірургічне лікування глаукоми (НГСЕ/СТЕ) було проведено ОСОБА_1 21 березня 2023 року у складі другого етапу лікування (перший проведення заміни кришталіка), що відповідало узгодженому сторонами плану лікування. Згода на медичне втручання» (форма № 003-6/о) заповнена, містить підписи позивача у відповідних графах.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що суд не взяв до уваги його незгоду з висновком експертизи та не призначив повторну незалежну судову експертизу, не забезпечив йому можливість допитати експерта та викликати додаткових фахівців, не дозволив йому брати участь в процесі призначення експертизи, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції з клопотаннями про призначення судом експертизи та повторної експертизи, про виклик експерта тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

З огляду на те, що позивач не скористався своїми процесуальними правами на подання відповідних клопотань з метою спростування наявного у матеріалах справи експертного висновку, колегія суддів не вбачає у даному разі процесуальних порушень з боку суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що за результатами незалежного обстеження у клініці «Офтальміка» штучна інтраокулярна лінза встановлена з порушенням, а функціонування правого ока фактично втрачено, висновків суду також не спростовують, оскільки результати обстеження в іншій клініці не підтверджують ані неправомірних дій відповідача, ані причинного зв`язку таких дій зі втратою позивачем зору на праве око.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору апеляційним судом немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина