Справа № 740/3395/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Травел онлайн платформа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Марітур тревел» про захист прав споживача,

установив:

17 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою до ТОВ «Травел онлайн платформа», ТОВ «Марітур тревел», в якій просить:

- стягнути з ТОВ «Травел онлайн платформа» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 33 413 грн;

- стягнути з ТОВ «Марітур тревел» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Травел онлайн платформа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Марітур тревел» про захист прав споживача передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2026 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В.

Вирішуючи питання про прийняття справи № 740/3395/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Травел онлайн платформа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Марітур тревел» про захист прав споживача, суд вважає що відсутні правові підстави для прийняття вказаної справи до провадження Київського районного суду м. Харкова.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності.

Відповідно до положень ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч.1, 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Суд зазначає, що ст. 28 ЦПК України (яка визначає підсудність справ за вибором позивача) містить, зокрема ч. 5 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що споживачі можуть звернутися до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Право вибору у цьому випадку належить виключно споживачеві. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Таким чином, в даній категорії справ передбачено право позивача звернутися до суду як за місцезнаходженням відповідача так і за місцем реєстрації позивача або місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У даному випадку позивачка скористалась своїм виключним правом, обрала підсудність даної справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача (позивача).

Зі змісту ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року вбачається, що підставою передачі справи до Київського районного суду м. Харкова слугувало те, що позивачка не надала жодних доказів (копії паспорта, довідки з демографічного реєстру) на підтвердження того, що її зареєстроване місце проживання чи перебування знаходиться на території, на яку поширюється юрисдикція Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, відповідно до отриманої Київським районним судом м. Харкова у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 2450254 від 12 березня 2026 року зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи -позивача у справі ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Київського районного суду м. Харкова.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області помилково направлено справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Травел онлайн платформа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Марітур тревел» про захист прав споживача за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова, а тому вказана справа, з метою забезпечення законодавчо встановлених прав та гарантій сторін на доступ до суду та справедливий судовий розгляд уповноваженим судом, має бути повернута до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що справа скерована до Київського районного суду м. Харкова помилково, відтак, повернення такої до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області не є спором про підсудність.

З огляду на викладене, дослідивши і оцінивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою дотримання правил підсудності та додержання як вимог національного процесуального законодавства, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на «суд, встановлений законом», суд дійшов висновку про необхідність повернення справи до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, як помилково скерованої до Київського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Травел онлайн платформа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Марітур тревел» про захист прав споживача передати на розгляд за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (16660, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 57 а).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13 березня 2026 року.

Суддя С.В. Демченко