СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/22/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Корецької М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 19.11.2025.

Заява обґрунтована тим, що:

- 19 грудня 2024 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яким позов задовольнив повністю: визнав ОСОБА_1 , такою, яка втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- відповідачка участі в судовому засіданні не брала, оскільки не була поінформована про відкриття провадження у справі; повісток до суду не отримувала, про рішення дізналася після його ухвалення;

- відсутність відповідачки в судовому засіданні позбавила її можливості заперечувати проти позову, зокрема оспорювати фактичні обставини справи, подавати докази на підтвердження своїх заперечень.

24 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про залишення заяви без руху у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку для подання заяви.

28 січня 2026 року суд постановив ухвалу, якою прийняв заяву про перегляд заочного рішення до розгляду, призначив судове засідання на 12 лютого 2026 року.

У судове засідання відповідачка не з`явилася. 04 лютого 2026 року подала заяву про проведення судового засідання без її участі, просила заочне рішення скасувати і призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України).

Тлумачення наведеної норми свідчить, що скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас самого лише з`ясування причин неявки недостатньо для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У статті 71 ЖК України встановлено загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (частини перша та друга статті 71 ЖК України).

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК).

У постанові від 19 травня 2021 року в справі № 759/19579/17 Верховний Суд виснував, що: «аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не брала, повістку-повідомлення про судове засідання, призначене на 19 грудня 2024 року не отримувала. Суд погоджується з доводами відповідачки, що її необізнаність про судовий розгляд справи про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позбавило її можливості заперечувати проти позову, зокрема оспорювати фактичні обставини справи, подавати докази на підтвердження своїх заперечень.

Суд також акцентує, що в заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 наголосила, що інтересу до житла ніколи не втрачала, іншого житла вона не має. Відтак пропорційність втручання у конвенційне право відповідачки на повагу до житла слід перевірити під час судового розгляду справи.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заочне рішення належить скасувати і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 258, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.

Скасувати заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Призначити судове засідання у справі на 20 березня 2026 року на 10 годину 30 хвилин у приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-а, каб. № 222).

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснити відповідачці, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідачка має право пред`явити зустрічний позов.

Установити позивачеві строк для подання відповіді на відзив - 5 (п`ять) днів з дня отримання відзиву на позовну заяву. Роз`яснити позивачеві, що копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Установити відповідачці строк для подання заперечень - 5 (п`ять) днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснити відповідачці, що копія заперечень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Установити третій особі строк для подання пояснень щодо позову або відзиву - 10 (десять) днів з дня отримання позову або відзиву. Роз`яснити третій особі, що копія пояснень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

Учасники справи, їх представники мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 17 лютого 2026 року.

Суддя Ю.В. Кравченко