Провадження № 2/604/46/26
17 лютого 2026 року селище Підволочиськ
Підволочиський районний суду Тернопільської області в складі:
головуючого судді Сташківа Н.Б.
секретаря судового засідання Крупи А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Євроінс Україна» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав суду заяву згідно якої просить справу слухати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, а тому у відповідності до ст. 281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 247, 179 ЦПК України, виходячи з наступного:
Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2025 року залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Згідно реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_3 , ФГ «СТЕП» є власником транспортного засобу Toyota Rav4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
10.03.2025 року Голова ФГ «Степ» звернувся до страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» із заявою повідомленням № 268013 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування.
09 квітня 2025 року Голова ФГ «Степ» звернувся до страхової компанії про здійснення виплат суми страхового відшкодування.
Згідно угоди про здійснення страхового відшкодування від 28 квітня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», останні розглянули перелік майнових вимог Компанії на загальну суму 306 073,93 грн, які виникли на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пов`язані з відшкодуванням збитків за страховими випадками.
Згідно переліку майнових вимог АТ «СК «АРКС» до ПАТ «НАСК «Оранта» загальний розмір майнових вимог в порядку регресу/суброгації, заявлених ПрАТ «СК «Євроінс» до ПАТ «НАСК «Оранта», складає 306 073,93 грн. Загальний розмір страхового відшкодування, розрахований в порядку ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» складає 195 420,83 грн. Загальна сума страхового відшкодування, узгоджена сторонами складає 175 878,75 грн.
Згідно заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про страхове відшкодування, просять відповідача здійснити відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 270 653,10 грн та перерахувати їх на рахунок ПрАТ «СК «Євроінс Україна».
Згідно розрахунку № 268013/1 суми страхового відшкодування від 31 березня 2025 року розмір страхового відшкодування транспортного засобу Toyota Rav4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 270 653,10 грн.
Згідно платіжної інструкції від 21.05.2025 року кредитового переказу коштів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило перерахунок ФГ «Степ» страхове відшкодування на суму 118867,90 грн.
Згідно платіжної інструкції від 18.04.2025 року кредитового переказу коштів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило перерахунок ФГ «Степ» страхове відшкодування на суму 270653,10 грн.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 108 ЗУ «Про страхування, страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних з нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 22.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до інформації ЦБД, розміщеної на сайті МТСБУ, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі Полісу № АТ/2157373 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., франшиза 0,00 грн. 22.04.2025 року Позивачем було направлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 270 653,10 грн.
Згідно ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.
Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Абзацом 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого (постанова Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 910/2351/17 та від 05.04.2018 року у справі № 910/3165/17). У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Таким чином, судом встановлено, що компенсованої позивачу страховиком Відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» суми страхового відшкодування за договором страхування є недостатньою для повного відшкодування фактичного розміру завданої шкоди в сумі 389530,00 грн в межах якої позивач набув право зворотної вимоги, то розмір шкоди 245 530,00 грн підлягає стягнення із відповідача в користь позивача.
Крім того, суд звертає увагу на те, що заявлена позивачем ціна позову є обґрунтованою, оскільки складається із фактично понесених позивачем витрат пов`язаних із відшкодуванням збитків спричинених відповідачем. Крім цього, відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомлений про існування даного судового спору не повідомив своєї позиції до заявлених вимог, та не надав докази, які б спростовували позицію відповідача.
За вказаних обставин позовні вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відкодування шкоди в порядку регресу є підставними та підлягають до задоволення, шляхом стягнення з останнього сплачених позивачем потерпілій стороні сум страхового відшкодування в розмірі 245 530,00 грн.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору , а також витрат пов`язані із залученням свідків спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином суд вважає за необхідне стягнути із відповідача по справі в користь позивача судові витрати (судовий збір) в розмірі 2946,36 грн.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 993, 1166, 1188,1191 ЦК України, ст.108 ЗУ «Про страхування», ст. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позов - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 245530 (двісті сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» судовий збір в розмірі 2946 (дві тисячі дев`ятсот сорок шість) гривень 36 (тридцять щість) копійок.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Н.Б. Сташків