"16" березня 2026 р. Справа № 363/219/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря Галай О.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 02.05.2024 року зазначену позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання

04 грудня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувано від Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області належним чином завірені копії генерального плану с. Сухолуччя з пояснювальною запискою, додатками та графічними матеріалами (у повному обсязі); детального плану території с. Сухолуччя (у повному обсязі); рішення № 229-25-VI Сухолуцької сільської ради від березня 2013 року (про затвердження генерального плану с. Сухолуччя); проекту землеустрою, щодо встановлення меж прибережної захисної смуги на земельних ділянках вздовж берега Київського водосховища в межах адміністративно-територіальної одиниці села Сухолуччя (2013 рік), (у повному обсязі, в тому числі з клопотанням Сухолуцької сільської ради по розробку проекту землеустрою); плану зонування території села Сухолуччя Вишгородського району Київської області (2020 рік) з пояснювальною запискою, додатками та графічними матеріалами (у повному обсязі); рішення № 499-47-VII Сухолуцької сільської ради від 11 червня 2020 року (про розробку плану зонування с. Сухолуччя); рішення 48 сесії VII скликання Сухолуцької сільської ради від 23 червня 2020 року (про обмеження у використанні земельної ділянки Відповідача); рішення № 507-49-VII Сухолуцької сільської ради від 07 серпня 2020 року (про затвердження плану зонування с. Сухолуччя); рішення № 524-50-VII Сухолуцької сільської ради від 25 вересня 2020 року (про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ); проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 виготовлений 25.06.2020 року ТОВ «Будексім 2007» та позитивні висновки компетентних служб по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області 22.04.2025 року витребувано від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області належним чином засвідчену копію Проекту землеустрою щодо встановлення меж прибережної захисної смуги на земельних ділянках вздовж берега Київського водосховища в межах адміністративно-територіально одиниці села Сухолуччя (2013 рік), з додатками та графічними матеріалами у повному обсязі.

18 вересня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від витребувано від Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області відомості про основні характеристики земельної ділянки площею 0,0706 га (координати поворотних точок меж і дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі), яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :21:182:0001 площею 0,2529 га та відповідно до позовних вимог прокурора зі зміненим предметом є прибережною захисною смугою.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.02.2026 року задоволено заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури про зміну предмету позову, та змінено предмет позову у цивільній справі, постановлено у подальшому розглядати справу з урахуванням зміненого предмету позову в наступній редакції: «Витребувати на користь Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :21:182:0001, площею 0,2529 га;

Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) судовий збір за наступними реквізитами: отримувач - Київська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО 820172; рахунок отримувача - UA0015641.», а також позовну заяву зі зміненим предметом залишено без руху, надавши прокурору строк у п`ять днів, з дня отримання повного тексту ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Так, враховуючи позовні вимоги після зміни предмету позову, суд зазначив наступне.

09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача"(далі - Закон № 4292-ІХ).

Так, Законом № 4292-ІХ доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України частиною п`ятою наступного змісту:

"Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Статтю 391 Цивільного кодексу України доповнено частиною 2 наступного змісту:

"Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу".

Частину четверту статті 177 Цивільного процесуального кодексу України доповнено абзацем другим наступного змісту: у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Частину другу статі 185 Цивільного процесуального кодексу доповнено абзацом третім наступного змісту: якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 4292-ІХ передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинним на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Таким чином, держава регламентувала порядок звернення органів державної влади, органів місцевого самоврядування та прокурорів до суду з позовами, направленими на вилучення майна з приватної власності інших осіб, шляхом визначення спеціального порядку звернення, що включає забезпечення прав відповідача через внесення депозиту у розмірі вартості майна, який буде спрямований на відшкодування вартості майна в разі задоволення позову.

Враховуючи те, що змінивши предмет позову після набрання чинності Законом № 4292-ІХ на позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки у відповідача, добросовісність якого як набувача земельної ділянки презюмується, прокурор не виконав вимог, встановлених частиною 4 статті 177 ЦПК України, тобто не вжив заходів щодо оцінки спірного майна щодо витребування якого заявлено вимоги, а також не вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суд вважав за необхідне залишити зазначену позовну заяву без руху та надати прокурору строк для усунення допущених недоліків.

Повний текст зазначеної ухвали отримано прокурором 17 лютого 2025 року.

19 лютого 2026 року від заступника керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області надійшли пояснення на виконання ухвали суду від 17 липня 2025 року про залишення позову без руху, в яких зазначив, що у даному випадку добросовісність відповідача виключається, ствердив про обізнаність відповідача щодо незаконності набуття у приватну власність земельної ділянки та її недобросовісність у спірних правовідносинах, що виключає застосування до спірних відносин положень ст. 388 ЦК України. Окрім того, вирішення питання щодо добросовісності/недобросовісності відповідача у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення і він не вправі відхиляти ці твердження позивача, ще на стадії розгляду справи.

Станом на 16.03.2026 року інших документів на виконання ухвали суду від 10 лютого 2026 року до суду не надійшло, прокурор не виконав вимог, встановлених частиною 4 статті 177 ЦПК України, тобто не вжив заходів щодо оцінки спірного майна щодо витребування якого заявлено вимоги, а також не вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна.

При цьому, суд зауважує, що згідно ч. 5 статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто, незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (постанова ВП ВС від 20.11.2018 у справі №907/50/16).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19 виснувала, зокрема, що перевірка добросовісності набувача цього майна здійснюється саме при вирішенні питання про витребування/повернення майна.

Добросовісність чи недобросовісність особи це правовий висновок, який робиться судом на підставі встановлених обставин справи, які можуть про це свідчити. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/20528/21.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зміна предмету позову є окремою процесуальною дією, тож позивач має привести позов зі зміненим предметом у відповідність до вимог ЦПК України, які діють на момент зміни предмету позову.

Окрім того, ч. 11 ст. 187 ЦПК України дозволяє суду, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, залишити позовну заяву без руху.

Також обов`язковість врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» відображено у постановах ВС, зокрема у постановах від 30 квітня 2025 року у справі №686/14711/21, 07 травня 2025 року у справі №128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі №678/1280/21.

Однак прокурор змінивши предмет позову на позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки у відповідача, добросовісність якої, як набувача спірної земельної ділянки презюмується, поки позивачем під час судового розгляду не буде доведено протилежне, після набрання чинності Законом № 4292-ІХ, не виконав вимог, встановлених частиною 4 статті 177 ЦПК України, тобто не вжив заходів щодо оцінки спірного майна щодо витребування якого заявлено вимоги, а також не вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 лютого 2026 року не виконав.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки, у визначений ухвалою строк, недоліки позовної заяви не були усунуті, згідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 3, 158, 177, 185, 187, 257,260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду на підставі ч. 13 ст. 187 ЦПК України.

Направити копію ухвали учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна