Дата документу 16.01.2026
Провадження № 2-н/334/12/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімпрестиж» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатократним будинком у розмірі 7970,83 грн. за період з 01.11.2020 року по 30.11.2025 року та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «Дімпрестиж» О.Вербицька звернулась до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатократним будинком у розмірі 7970,83 грн. за період з 01.11.2020 року по 30.11.2025 року та судових витрат.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Зі змісту судового наказу та додатків до нього, зокрема довідки про стан заборгованості по оплаті послуг з управління багатократним будинком у розмірі 7970,83 грн. за період з 01.11.2020 року по 30.11.2025 року.

За змістом ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином з моменту виникнення у заявника права вимоги до ОСОБА_1 пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Враховуючи дію п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (в редакції Цивільного Кодексу України до 28.08.2025 року), не можуть бути поставленими в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо).

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Таким чином обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу, а повинні досліджуватись судом при розгляді відповідного спору.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ, або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 167 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімпрестиж» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатократним будинком у розмірі 7970,83 грн. за період з 01.11.2020 року по 30.11.2025 року та судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Філіпова І. М.