Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2026 р. Справа № 608/2976/25

Номер провадження2/608/190/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Калінніков М.О.) до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Калінніков М.О.) звернулась до суду з позовною заявою до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказала, що усно звернувся до Чортківської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Однак, нотаріус листом №353/02-14 від 02.12.2025 року, роз`яснила необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутня інформація про зареєстровані речові права на згаданий вище будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так, згідно відповіді Чортківської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 заведено за заявою про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 . Згідно інформації зі Спадкового реєстру заповітів від імені спадкодавця немає. Згідно довідки, виданої Кривеньківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 23 січня 2012 року за №22, спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований з дружиною ОСОБА_1 . Чортківською державною нотаріальною конторою в оформленні права власності на спадкове майно позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом, за нею - ОСОБА_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Калінніков М.О. в судове засідання не з`явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, позовну заяву вирішити на розсуд суду.

Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали позовної заяви, додані до неї письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення виходячи із наступного:

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.11.2005р.

Позивачка ОСОБА_1 з метою оформлення спадщини, звернулась до Чортківської державної нотаріальної контори, однак листом нотаріус роз`яснила необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки речові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2 не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді Чортківської державної нотаріальної контори №353/02-14 від 02.12.2025 року спадкову справу до майна померлого ОСОБА_2 заведено за заявою позивачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Згідно інформації зі Спадкового реєстру заповітів від імені спадкодавця немає.

Згідно довідки, виданої Кривеньківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 23 січня 2012 року за №22, спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований з дружиною ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Листом №353/02-14 від 02.12.2025р. нотаріус роз`яснила необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки речові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки Кривеньківського старостинського округу Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №4/100 від 03.12.2025 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 відносився до двору робітника. Головою двору робітника був ОСОБА_2 .

За правилами ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг.

На час виникнення спірних правовідносин, порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (надалі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (надалі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25 травня 1990 р.

Відповідно до п.20 Вказівок суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства (сім`ї).

Таким чином, з аналізу вище зазначених нормативно-правових актів вбачається, що записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Суд приходить до переконання, що відсутність державної реєстрації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є спадковим майном не може бути перешкодою для реалізації позивачем свого права на спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У своїй постанові по справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 25, 30, 380, 386, 392, 1218, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2976/25

Рішення набрало законної сили " " _________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: