Справа № 526/2425/25
Провадження № 2/526/141/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 березня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№ 526/2425/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30 липня 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 640 грн., а також судового збору та витрат на професійну правову допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2021 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №3192653, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит в розмірі 6 000 грн. строком 30 днів з 19.03.2021, а відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 18.04.2021. Однак відповідач не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 29 640 грн, в тому числі 6000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 22 500 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 1 140 грн - прострочена заборгованість за комісією.

23.07.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №74-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3192653 від 19.03.2021, що уклали ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість по кредитному договору, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, позивач просить стягнути зазначену заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. копію ухвали про відкриття провадження отримав 05.08.2025, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 14.08.2025.

27 серпня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач вказує на те, що позивач помилково вважає, що між ним та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №3192653 від 19.03.2021, оскільки приєднана до матеріалів справи копія договру не містить підписів сторін, всупереч положенням Закону України « Про електронні документи та електронний документообіг». Вважає, що позивачем не доведено укладення спірного кредитного договору, як і не доведено нібито отримання відповідачем коштів, оскільки допустимими доказами, які б могли підтвердити отримання ОСОБА_1 коштів є первинні документи оформлені відповідно до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які встановлюють розмір заборгованості. Зокрема вказує, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають закону. Наголошує на тому, що право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування.

Разом з тим, позивачем направлено до суду копію платіжного доручення, де відсутній підпис працівника банку відповідального за проведення операції, що в очевидь не може свідчити про те, чи відправлялось таке платіжне доручення до банку, та чи виконувалось воно банком. Доказів того, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить або використовувався відповідачем матеріали справи не містять, отже належного доказу нібито отримання ОСОБА_1 коштів від ТОВ «Мілоан» не надано.Водночас, в обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на відсутність доказів щодо переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача. Проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості заперечує в повному обсязі, а також щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн, оскільки вважає вказану суму не співмірною зі складністю справи.

05 вересня 2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити зазначаючи, що пояснення відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 19.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3192653, зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитним коштами загальним строком 30 календарних днів, тобто до 18.04.2021 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту відповідача. Волевиявлення на укладення якого Позивач виявив у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, направивши Відповідачу підписану електронним підписом одноразовим ідентифакатором відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцент) у формі електронного повідомлення, без отримання листа на електронну адресу чи смс повідомлення на номер телефону відповідача, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт Мілоана за допомогою логіна та пароля , договір між відповідачем та ТОВ «Мілоан» не був би укладений. Відповідно до ч. 12 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Факт перерахування коштів на банківську карту відповідача підтверджується копією платіжного доручення, тоді як позивач не позбавлений можливості надати банківські дані на підтвердження своїх заперечень, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Щодо нарахування відсотків за кредитними коштами, позивач наголошує, що воно здійснювалося відповідно до Кредитного договору №3192653 від 19.03.2021. Таким чином, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо поверненя кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору.

Щодо відступлення права вимоги зазначив, що 23.07.2021 згідно умов Договору факторингу №74-МЛ ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3192653 від 19.03.2021 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал», а тому позивач набув права вимоги до Відповідача. При цьому необхідно зазначити, що зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права.

Також від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо перерахування 19.03.2021 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 6 000 грн, згідно умов договору №3192653 від 19.03.2021.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо перерахування 19.03.2021 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 6 000 грн, згідно умов договору №3192653 від 19.03.2021.

У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2021 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №3192653, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит в розмірі 6000,00 грн строком на 30 днів з 19.03.2021, а відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 18.04.2021.

Згідно з п. 1.5. Кредитного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5640,00 грн. в грошовому виразі та 1144,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 11640,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту: 1140,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом: 4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.

Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору).

За змістом п. 6.3. договору, позичальник, зокрема, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).

У реквізитах підписантів кредитного договору зазначено, що позичальник підписав вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Враховуючи умови та зміст кредитного договору, його було укладено на сайті кредитодавця та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором V89037. Договір містить паспортні дані, податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу ОСОБА_1 . При цьому, без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства та ідентифікації позичальника, такий договір не був би укладений.

Згідно із пунктом 7.1. цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. (а.с. 10)

Додатком № 2 до договору є Паспорт споживчого кредиту де міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші правові аспекти (а.с.11 зворот- 12).

Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О. В., відповідач ОСОБА_1 , ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 19.03.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (V89037). (а.с.11 зворот)

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Анкета-заява на кредит № 3192653 від 19.03.2021 року, створена на сайті miloan.ua, містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан», а саме інформацію щодо суми кредиту, строку кредиту, суми до повернення (з врахуванням комісії та процентів), анкетні дані фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача. (а.с. 12)

Згідно із Платіжним дорученням № 41906145 від 19.03.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача № 473121ХХХХХХ6880 6 000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 3192653. (а.с. 13)

Вказане також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260219/28891-БТ від 23.02.2026, наданим на виконання ухвали суду, де вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на який, згідно виписки по картковому рахунку, 19.03.2021 було здійснено зарахування коштів в сумі 6 000,00 грн.

Таким чином, відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором, шляхом перерахунку коштів на зазначений картковий рахунок відповідача.

Судом встановлено, що 23.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Кредитор) було укладено Договір відступлення прав вимоги № 74-МЛ, згідно якого на умовах, встановлених цим договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (надалі Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (надалі Портфель Заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Новий Кредитор має право здійснити наступне відступлення третім особам Права Вимоги до Боржників, придбаних від Кредитора за цим договором, але не раніше оплати Прав Вимоги, які підлягають відступленню згідно цього договору, до кожного окремого Боржника.

Також стороною позивача долучено доказ на підтвердження проведення плати за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №74-МЛ від 23.07.2021 (а.с.23).

Як вбачається з Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 74-МЛ від 23 липня 2021 року, до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3192653 від 19.03.2021 року (дата закінчення договору 18.04.2021 року) у загальному розмірі 29 640 грн. з яких: 6 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 22 500,00 грн прострочена заборгованість за відсотками, 1 140,00 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав, оскільки не виконав умови в повному обсязі, передбачені кредитним договором, та не сплатив проценти за користування кредитом. У зв`язку з цим у відповідача перед ТОВ "Мілоан" утворилась заборгованість.

Оскільки ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є новим кредитором за договором про споживчий кредит №3192653 від 19.03.2021 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги №74-МЛ від 23.07.2021, відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №3192653 від 19.03.2021 заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.06.2025 має заборгованість у розмірі 29 640 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22 500 грн., заборгованість за простроченими відсотками, 1 140 грн. - заборгованість за комісіями.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, як і договору про відступлення права вимоги. Зазначені договори недійсними не визнано.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується наступними нормами права.

Так, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який мюже бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту.

Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визнане ним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У п.6 ст. З Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, і яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у

порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Водночас договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст.516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора.

З наданих доказів вбачається, що під час укладення кредитного договору № 3192653 від 19.03.2021 року сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Стороною відповідача не надано суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_1 не укладав з ТОВ «Мілоан» вказаного вище кредитного договору.

Крім того, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, посилання відповідача в поясненнях на те, що він не укладав кредитний договір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), використані неправомірно для укладення кредитних договорів від його імені, ним до суду не надано.

Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору.

Крім того, на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів позивачем надано суду відповідне платіжне доручення та квитанцію, а факт належності рахунку, вказаного у договорі, відповідачу та зарахування кредитних коштів підтверджено відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 16.02.2026 року.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за кредитним договором № 3192653 від 19.03.2021 року, проте не виконував взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, кошти в повному обсязі не повернув. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано).

Також, суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як боржника, за кредитним договором № 3192653 від 19.03.2021 року у визначеному первісним кредитором розмірі (тобто після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися).

Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 , а доказів визнання недійсним вказаного вище договору відступлення прав вимоги, як і доказів того, що його дійсність оскаржується у судовому порядку стороною відповідача суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору.

Оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору, а також статтей 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, то у нього утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн.

Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача процентів, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018.

Перевіряючи наданий розрахунок заборгованості на відповідність умовам кредитного договору, суд вважає, що нарахування відсотків починаючи з 18.04.2021 у ТОВ «Мілоан», як первісного кредитодавця, за вказаним кредитним договором було відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 6 000, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 4500,00 грн. відсотків за користування кредитом, нарахованих у межах строку кредитування з 19.03.2021 по 18.04.2021, а всього 10 500,00 грн.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1 140,00 грн. є безпідставною, виходячи з наступного.

За умовами договору про споживчий кредит ОСОБА_1 було надано кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 6 000,00 грн., строк дії кредиту 30 днів, комісія за надання кредиту 1 140,00 грн., проценти за користування кредитом 4500,00 грн.

Пунктом 1.5.1 Договору №3192653 від 19.03.2021 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1 140,00 грн., яка нараховуєтьсяза ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.

Водночас, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема і щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №343/557/15-ц.

Разом з тим, у п. 25 та п. 29 постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №363/1834/17 зазначено, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, що порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Відтак, у даному випадку підстави для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту в розмірі 1 140,00 грн. відсутні.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором про споживчий кредит №3192653 від 19.03.2021 становить 10 500,00 грн, з яких: 6 000,00 грн. заборгованість за основним боргом та 4500,00 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (10500 грн. х 100 : 29640 грн. = 35,43%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 858,26 грн. (2422,4 грн. х 35,43 : 100) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: 1) копію договору №0605 про надання правової допомоги від 06.05.2025; 2) детальний опис наданих послуг до Акту №979 від 23.06.2025, виконаних адвокатським об`єднанням «Аполегот»; 4) копію акта наданих послуг №979 від 23.06.2025 загальною вартістю 7000,00 грн.; 5) копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; 7) копію ордера №1370094.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язанні із розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 480,10 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 7, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; () заборгованість за кредитним договором № 3192653 від 19.03.2021 в розмірі 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот ) грн, з яких:

-6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.- заборгованість за тілом кредиту;

-4500 (чотири тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; () витрати по сплаті судового збору у розмірі 856 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; () 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят ) гривень 10 коп. витрат за надання правничої допомоги.

У задоволенні інших вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2026 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, 1, корпус 28, ;

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 .

Суддя: С. А. Киричок