Справа № 202/6246/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чернецька Олена Анатоліївна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року у складі судді Фазикош О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 року щодо ухвали суду про залишення позовної заяви без руху залишено без розгляду, а позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей визнано неподаною і повернуто позивачеві.

Заперечуючи ухвалу суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чернецька Олена Анатоліївна, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та надмірний формалізм.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вказані судом першої інстанції обставини для залишення позову без руху та повернення його заявнику не є такими, що можуть слугувати підставою для залишення вищевказаної заяви без руху та повернення її заявнику. На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог. Оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Студеняк Оксана Станіславівна, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, як такої, що є необґрунтованою та безпідставною. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята у повній відповідності до вимог ст.1 та ч.2, ч.3 ст.2, ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2025 року ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що всупереч положенням ст. 175 ЦПК України, ст. 19 СК України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а саме, в матеріалах позовної заяви відсутні документи на підтвердження звернення позивача до органу опіки та піклування для встановлення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, відсутній висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду з позовом, що відноситься до даної категорії справ, не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідача від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою звернення до суду за усуненням таких перешкод.

Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Вказану ухвалу позивачем отримано 22 серпня 2025 року згідно довідки про доставку електронного листа.

На виконання вимог ухвали, 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 , подала заяву щодо ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в якій просила суд відкрити провадження у даній справі, посилаючись на те, що при залишенні позовної заяви без руху, суд вийшов за межі повноважень, що встановлені ч.1 ст. 185 СК України, яка вказує, що при вирішенні питання про відкриття провадження суд перевіряє позовну заяву лише в рамках статей 175-177 ЦПК України, всі інші висновки є передчасними.

Повертаючи позовну заяву суддя суду першої інстанції виходив з того, що зазначені в ухвалі суду від 22 серпня 2025 року недоліки заяви, у визначений строк, заявником поданою заявою від 27 серпня 2025 року усунуто не було.

Однак, з таким висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч.1 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За змістом ст.ст.13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до ст.4 ЦПК України право на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.

Право обґрунтовувати в позові свої вимоги, зазначати певні докази на підтвердження обставин, які вказані в позові, є диспозитивне право позивача, гарантоване цивільно-процесуальним законом.

Питання щодо якості такого викладу (чіткість, підставність, обґрунтованість, доведеність), оцінка таким обставинам, а також наявність чи відсутность порушення прав позивача судом не може вирішуватись на стадії відкриття провадження у справі.

Отже, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, суддя не вправі надавати оцінку обґрунтованості позовних вимог, оскільки кожна сторона вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, при цьому вирішення питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог та сама оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до роз`яснень, які містяться пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Частинами 1, 3 ст.19 СК України визначено що, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Таким чином, позивач скористалась наданим їй правом для звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів безпосередньо до суду та надала до позовної заяви докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Також відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Аналіз даної норми свідчить про те, що орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору саме суду, а тому висновки судді про зобов`язання позивача отримати такий висновок до пред`явлення позову є помилковим.

Натомість, суд першої інстанції вдався до оцінки доказів заявленого позову, що є недопустимим на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що ухвалу про усунення недоліків від 22.08.2025 року, позивач отримала 22.08.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, та повинна була усунути недоліки згідно ухвали у триденний строк, який спливав 26.08.2025 року.

На виконання даної ухвали позивач 27.08.2025 року, тобто на наступний день, через систему «Електронний суд» подала заяву на усунення недоліків, де виклала свої доводи щодо обставин, які зазначені в ухвалі про усунення недоліків, однак така заява судом залишена без розгляду у зв`язку з пропущенням строку встановленого в ухвалі від 22.08.2025 року, що є надмірним формалізмом, та із врахуванням вище викладених обставин, порушенням права позивача на доступ до суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин, ухвала судді першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 374, 379, 381,382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чернецька Олена Анатоліївна, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: