Справа № 309/4648/25
Провадження № 2/309/1856/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті батько залишив заповіт відповідно до якого усе майно заповів позивачці. Після розлучення вона повернулася на постійне місце проживання до батьків, і батько її зареєстрував за своєю адресою АДРЕСА_1 . На час смерті батько з мамою та нею проживали за вказаною адресою. Тому і не подавала заяву про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла її. Однак запис про реєстрацію батька не зберігся. У ЦНАП Хустської міської ради повідомили, що відомості про реєстрації місця проживання її батька відсутні. Звернувшись до приватного нотаріуса, їй роз`яснили про пропуск строку для прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено, що факт постійного проживання маж бути підтверджений спільним місцем реєстрації.

Посилаючись на приписи ст. 1272 ЦК України просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці для прийняття спадщини після смерті батька.

Відзиву на позов відповідачем ОСОБА_2 не подавався.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.16).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, від 09.01.1998 згідно якого усе своє майно заповів позивачці (а.с.17, 18).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого, спадкоємцем за заповітом, і така зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12-15). Відповідачка є дружиною померлого та матір`ю позивачки, що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.15).

При цьому будинок за адресою АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях (а.с.21-24).

Також убачається, що відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 відсутні (а.с.25-27).

Листом приватного нотаріуса Хустського РНО Якоб Н.І. від 26.12.2025 роз`яснено позивачу про неможливість оформлення спадкових прав після смерті батька, так як відсутні відомості про реєстрацію його місця проживання. Спадкова справа не заводилася (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

А згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент смерті ОСОБА_3 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом таповинна вважатися такою, що прийняла спадщину за померлим ОСОБА_3 відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР, позаяк проживала та була зареєстрована у спадковому майні, тобто фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Водночас у позивача наявні перешкоди у оформленні спадкових прав через відсутність реєстрації місця проживання батька, яка потрібна нотаріусу для підтвердження факту прийняття спадщини. Відтак суд бере до уваги твердження позивача про те, що пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено так, як остання вважала, що прийняла спадщину за померлим, однак відмінне місце реєстрації перешкоджає оформлення спадкових прав.

Вказане свідчить про наявність поважних причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання вказаної заяви.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на відсутність заперечень щодо задоволення позову від відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 48,51, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрат покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16.03.2026 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.