УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 рокуСправа № 495/4453/25
Номер провадження 2-др/495/11/26

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши заяву представника відповідача Поліщук О.Г. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 495/4453/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію за час затримання розрахунку при звільненні,

учасники, представники учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Поліщук О.Г.,

встановив:

датою ухвалення додаткового судового рішення є дата складення повного додаткового судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

17.02.2026 представник відповідача Поліщук О.Г. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі 495/4453/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію за час затримання розрахунку при звільненні, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 11300 грн.

Заява про стягнення понесених витрат на правничу допомогу мотивована тим, що відповідачем в ході розгляду цієї справи понесено витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 11 300, які підлягають стягненню з позивача, як з ініціатора судового спору, на користь якого було прийняте рішення суду частково, у загальному обсязі - 17% від ціни позову.

Зазначені витрати на професійну правову допомогу адвоката підтверджуються наступним:

- договором № 18-ВД/25 надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з адвокатської діяльності) від 10.03.2025, укладеним між ДП «БДМТП» та адвокатом Поліщук О.Г.;

-додатковою угодою № 3 до Договору від 24 липня 2025 року;

-актом надання послуг від 10 лютого 2026 року, підписаного Замовником та Виконавцем;

- актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2026-16.02.2026 між ДП «БДМТП» та адвокатом Поліщук Оленою Григорівною.

Представник позивача надав суду відзив на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в якому заперечує проти задоволення такої заяви та стягнення витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, що до заяви не долучено належних, допустимих доказів перерахування ДП «Білгород-Дністровський МТП» на користь адвоката суми у розмірі 11 300 грн. Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2026 по 16.02.2026 не є первинним бухгалтерським документом.

Також зазначає, що звернення до суду з даної категорії позовами носить масовий характер, справа, що розглядається, не є складною, в справі невелика кількість письмових доказів, враховуючи, що представник відповідача брав участь в 2-х судових засіданнях при розгляді справи.

Позивач вважає, що заявлений розмір витрат сторони відповідача неспіввісним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами). Послуги адвоката за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат та часу. Позивач вважає, що на підготовку до справи представник відповідача не витратив 9 годин, розрахунок є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали суду заяву в якій просять розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати за їх відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні свою заяву підтримала з підстав, зазначених у ній, просила задовольнити.

Фактичні обставини

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2026 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період із 01.03.2021 по 03.02.02.2022 у сумі 76 208 грн 93 коп. з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача суду надав: договір № 18-ВД/25 надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з адвокатської діяльності) від 10.03.2025, укладеним між ДП «БДМТП» та адвокатом Поліщук О.Г.; додаткову угоду № 3 до Договору від 24 липня 2025 року; акт надання послуг від 10 лютого 2026 року, підписаного Замовником та Виконавцем; акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2026-16.02.2026 між ДП «БДМТП» та адвокатом Поліщук Оленою Григорівною.

Застосовані норми права. Висновки суду

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК).

Частина перша статті 133 ЦПК передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (частина друга статті 141 ЦПК).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи зазначаються у позові (пункт 9 частини третьої статті 175 ЦПК).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Відповідно до обсягу виконаних робіт з надання правничої допомоги у суді в обсязі 11 год. відповідач розрахував витрати у розмірі 11300 грн.

У контексті співмірності і справедливості у даному випадку суд враховує, що між сторонами виник трудовий спір із вираженим соціальним характером, де працівник вважається «слабшою» стороною, що потребує посиленого захисту; в межах розгляду такого спору встановлено порушення відповідачем конституційно гарантованого права позивача на одержання винагороди за працю; довготривале невиконання обов`язку відповідачем щодо виплати заробітної плати позивачу.

Захист права у судовому порядку відбувся, навіть при частковому задоволенні позову, взявши до уваги заперечення представника позивача, соціальний характер спору, майновий стан сторін, суд дійшов висновку, що з урахуванням співмірності витрат на оплату правової допомоги, а також, виходячи зі складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних адвокатом робіт, в задоволенні заяви про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 11300 грн необхідно відмовити.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви представника відповідача Поліщук О.Г. про прийняття додаткового рішеннявідмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 13.03.2026.

Повне найменування сторін:

позивач позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт», Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Шабська, 81, .

Суддя Ю.Ф. Волкова