УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 369/7426/24

провадження № 61-780 св 26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Ойл», акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсними двох договорів відновлювальної кредитної лінії та похідних від них договорів застави, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павлової Надії Євгеніївни, на постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Ойл» (далі - ТОВ «Софія Ойл»), акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), про визнання недійсними двох договорів відновлювальної кредитної лінії та похідних від них договорів застави.

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Книш Н. І., звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження у справі № 369/7426/24 на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Книш Н. І., задоволено. Провадження у справі № 369/7426/24 за позовом ОСОБА_1 до

ТОВ «Софія Ойл», АТ «Сенс Банк» про визнання недійсними двох договорів відновлювальної кредитної лінії та похідних від них договорів застави закрито. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Софія Ойл» задоволено частково. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У січні 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Павлова Н. Є., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня

2025 рокузалишити в силі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права

без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Крім того, у касаційній скарзі адвокат Павлова Н. Є. просить суд дозволити їй брати участь у судовому засіданні в режимівідеоконференції.

Колегія суддів, вивчивши заявлене клопотання, дійшла висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг

до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику

не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним

чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання

проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine»

від 21 жовтня 2010 року).

За змістом частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегія суддів не ухвалювала рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, тому підстав для задоволення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціїнемає.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 212,

частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України,

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Павлової Надії Євгеніївни, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Ойл», акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсними двох договорів відновлювальної кредитної лінії та похідних від них договорів застави, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павлової Надії Євгеніївни, на постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року призначити до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк