Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далі ТОВ «ДЕБТ ФОРС») звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке здійснюється щодо примусового виконання виконавчого напису № 106039, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості в розмірі 16988,02 грн.

Вказана заява обгрунтована тим, що ТОВ «ДЕБТ ФОРС» згідно договорів відступлення права вимоги є правонаступником попереднього стягувача.

В судове засідання ТОВ «ДЕБТ ФОРС» та заінтересовані особи, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явилися. Представником ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зробила висновок, що оскільки тільки в ЦПК України в регульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 106039, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 16988,02 грн, що виникла, в тому числі, за кредитним договором № AG9044432 від 17 березня 2019 року.

З інформації про виконавче провадження № 66688051 з примусового виконання виконавчого напису № 106039, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вбачається, що 02 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.Л. було відкрито виконавче провадження № 66688051 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, 21 червня 2024 року винесено постанову про зупинення зазначеного виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі зверненням заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісним стягувачем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» (далі ТОВ «Кампсіс Фінанс») було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ «Кампсіс Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

З акту прийому-передачі реєстру боржників від 08.02.2023 за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23 від 08.02.2023 слідує, що ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» уклали цей акт на виконання умов укладеного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 11256, після чого до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників.

Згідно витягу з Реєстру боржників від 30.10.2023, що є додатком № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23 від 08.02.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Кампсіс Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором № L5060268 до боржника ОСОБА_1 , який значить в реєстрі за № 1886, в сумі 13395,95 грн.

10 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-05/23, відповідно до умов якого, з врахування додаткової угоди № 1 від 27.06.2023, первісний кредитор (ТОВ «Кампсіс Фінанс») передає у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ДЕБТ ФОРС») приймає у повному обсязі право грошової вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

З акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.05.2023 за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-05/23 від 10.05.2023 слідує, що ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» уклали цей акт на виконання умов укладеного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 5941, після чого до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників.

Згідно витягу з Реєстру боржників від 20.09.2024, що є додатком № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-05/23 від 10.05.2023, ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступає ТОВ «ДЕБТ ФОРС» право грошової вимоги за кредитним договором № L5060268 до боржника ОСОБА_1 , який значить в реєстрі за № 1225, в сумі 13395,95 грн.

Статтею 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21) зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина 3 статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина 2 статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі №243/11704/15-ц).

При цьому, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі №2221/2373/12).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Аналогічні висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі №2221/2373/12 тощо).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами.

У заяві ТОВ «ДЕБТ ФОРС» просить замінити стягувача у виконавчому провадженні № 66688051 з примусового виконання виконавчого напису № 106039, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом, яке відкрите приватним виконавцем щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № AG9044432, право вимоги за яким передано ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

На підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором № AG9044432 щодо боржника ОСОБА_1 , від первісного кредитора - ТОВ «Вердикт Капітал» до нового кредитора - ТОВ «Кампсіс Фінанс» та від нового кредитора - ТОВ «Кампсіс Фінанс» до заявника - ТОВ «ДЕБТ ФОРС», ТОВ «ДЕБТ ФОРС» надано договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23 від 08.02.2023, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», та договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-05/23 від 10.03.2023, укладений між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а також надано відповідні витяги з реєстрів боржників до укладених договорів відступлення права вимоги.

Наявні в матеріалах справи витяги з Реєстру боржників від 30.10.2023 до договору № 08-02/23 від 08.02.2023 та з Реєстру боржників від 20.09.2024 до договору № 10-05/23 від 10.05.2023 містять інформацію про предмет укладених вище договорів відступлення права вимоги, за якими предметами цих договорів були права вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № L5060268 на суму 13395,95 грн.

Відтак, зазначені вище договори відступлення права вимоги та акти прийому-передачі реєстру боржників з витягами з Реєстру боржників до укладених договорів відступлення права вимоги не підтверджують належний перехід права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ДЕБТ ФОРС» за кредитним договором № AG9044432 до боржника ОСОБА_1 на суму 16988,02 грн.

Отже, твердження ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про те, що ним набуто право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № AG9044432 на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-02/23 від 08.02.2023 та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-05/23 від 10.05.2023, не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертаючись до суду із заявою ТОВ «ДЕБТ ФОРС» не надано відповідних доказів щодо набуття права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № AG9044432 на суму 16988,02 грн, так як предметами договорів № 08-02/23 від 08 лютого 2023 року та № 10-05/23 від 10 травня 2023 року були права вимоги до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору № L5060268 на суму 13395,95 грн, тобто обставини на які посилається заявник у своїй заяві не підтверджуються матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 83, 84, 258-261, 353, 442 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС`про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.В. Ковальчук