Справа № 755/863/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" січня 2026 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Органу місцевого самоврядування в особі Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту зі спадкового майна, - визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту зі спадкового майна, судовий збір, оцінка майна, залишити без руху

в с т а н о в и в :

17.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить:

«1. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на: частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Зняти арешт з нерухомого майна, частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , та на яку Відділом державної виконавчої служби Дніпровського району міста Києва на підставі постанови №734/1 від 03.10.2002 року, постанови №212/15 від 10.07.2003 року, ухвали б/н виданої Нарсуд, р-н Дніпровський від 19.08.2002 року, був накладений арешт на нерухоме майно.»

20.01.2026 року визначено суддю, якій передано позовну заяву для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач звертається до суду з двома вимогами: майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно) та немайнового (зняття арешту з майна), проте до позовної заяви долучено документ, що підтверджує сплату судового збору на суму 1 211, 20 грн, квитанція № 1.373956811.1 від 27.10.2025 року.

Зі змісту ст. 6 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір сплачується за кожну позовну вимогу майнового та немайнового характеру, тобто за правилами цієї статті судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням перехідних положень ЦПК України в редакції, яка діє з 15.12.2017 року, а саме п. 15.2, станом на день постановлення даної ухвали, в суді функціонує автоматизована система документообігу суду.

Поняття автоматизованої системи визначено у п. 1.2.1. Положенням «Про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженої рішення Ради суддів України від 11.11.2024 №39 зі змінами, внесеними згідно із рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 № 15, у відповідності до якого автоматизована система - сукупність комп`ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо;

У місцевих та апеляційних загальних судах (крім Київського апеляційного суду), у Вищому антикорупційному суді використовується комп`ютерна програма "Д-3", розроблена адміністратором автоматизованої системи для загальних судів (п. 1.4.3 Положення).

Отже, автоматизованою системою Дніпровського районного суду м.Києва є комп`ютерна програма «Д-3».

Вказаною вище програмою реалізовано функцію, щодо перевірки надходження коштів згідно платіжного документа, який поданий стороною, до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження, в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документу із обліково-статистичною карткою (далі - ОСК) на цивільну справу, по якій було сплачено судовий збір.

Саме у вказаний вище спосіб, щодо виконання вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається із комп`ютерної програми «Д-3» Дніпровського районного суду м.Києва по вказаній вище квитанції відсутнє підтвердження зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, документ, який позивачем надано на підтвердження сплати судового збору, а саме: квитанція № 1.373956811.1 від 27.10.2025 року на суму 1 211, 20 грн, судом не може бути визнаний як належний доказ про сплату судового збору по цій цивільній справі.

У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст. 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позові майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 р.).

Як вбачається із вимог позовної заяви, позивачем заявлено вимогу немайнового та майнового характеру.

Відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов (позовна вимога) підлягає грошовій оцінці.

Спосіб визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно, передбачений ст.176 ЦПК України. Так, п. 2 ч. 1 цієї статті встановлено, що у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

При цьому у п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивач звертаючись до суду з позовною вимогою майнового характеру не зазначив ціну позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Суд вважає, що належним документом, який підтверджує дійсну (ринкову) вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є звіт про оцінку майна.

Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З викладеного вбачається, що позивачем необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1% від вартості частини квартири АДРЕСА_1 , яку визначити на підставі звіту про оцінку майна, який відповідатиме вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та надати суду відповідний звіт та оригінали квитанцій про сплату судового збору.

Приписами ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права:

- на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного);

- особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна, накладеного в межах виконавчого провадження, позивач свої вимоги заявив до Органу місцевого самоврядування в особі Київської міської ради та не пред`явив їх до особи, від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення її прав, тобто, в даному випадку відповідачем повинен бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набуває певні права щодо арештованого майна боржника.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

За таких обставин, позивачу слід навести відомості, яким саме органом чи посадовою особою накладений арешт, з чиєї ініціативи (у чиїх інтересах), долучити на підтвердження цих відомостей відповідні документи та, з урахуванням наведених обставин, визначитися з колом відповідачів у справі.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (постанова ВС від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19).

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 265/6868/16-ц).

Який саме орган місцевого самоврядування є відповідним залежить від того, у власність якої територіальної громади перейде спадщина, у випадку визнання її відумерлою.

Відповідно до частини 1 Статуту територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 р. N 371/1805 (із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Київради від 19 грудня 2002 р. N 154/314, рішенням Київради від 27 лютого 2003 р. N 263/423), Київська міська рада як повноважним представник територіальної громади міста Києва.

А відповідно до частини 1 Статуту територіальної громади міста Києва, територіальна громада міста Києва є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини дев`ятої статті 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу семиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Органу місцевого самоврядування в особі Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту зі спадкового майна, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя :