Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 368/414/25
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

13 березня 2026 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Юрченка С.О.,

за участі секретаря - Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника позивача - ОСОБА_2 (не з`явився),

відповідачки - ОСОБА_3 (не з`явилась),

представника відповідачки - ОСОБА_4 (не з`явилась),

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі подане у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 13 травня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. 13 березня 2026 року представник позивача ОСОБА_2 надіслав клопотання, у якому просив зупинити провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України. До заяви долучив копію листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/580 від 04.03.2026.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідачки ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно (а.с. 234, 235).

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з такого.

Основні засади забезпечення національної безпеки і оборони держави визначені Конституцією України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд. Тобто, це є обов`язок суду, а не право зупинити провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 81 постанови від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Представник позивача додав до клопотання про зупинення провадження у справі копію листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/580 від 04.03.2026, з якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.02.2026 був призваний на військову службу під час мобілізації у період дії воєнного стану в Україні до військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 845 від 05.02.2026.

З урахуванням наведеного та редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (див.: пункти 73, 96, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

Указана норма є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Разом з тим, суд наголошує, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення провадження у справі (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України), чи у разі повідомлення ОСОБА_1 про свій намір та можливість продовжити розгляд справи, провадження у справі буде поновлено.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не проводилось.

Керуючись ст. 247, 251, 253, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі,- задовольнити у повному обсязі.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О.Юрченко