Справа № 168/1100/25
Провадження № 2/168/44/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла позивачу. Інших спадкоємців за заповітом немає, а дочка спадкодавця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказуючи, що він звернуся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав клопотання, в якому просить позов задовольнити, справу розглядати без його участі.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 24.05.2004 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла своєму онуку ОСОБА_1 , у тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10-11).

Належність вказано будинку ОСОБА_2 підтверджується:

будинковою книгою, в якій містяться дані про місце проживання ОСОБА_2 (а.с. 53-54);

довідкою Старовижівскої селищної ради від 17.09.2025 року №369, згідно з якою ОСОБА_2 проживала за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9);

договорами на користування електричною енергією для побутових потреб (а.с. 49).

Перебування у власності ОСОБА_2 вказаного будинку є доведеним.

Постановою нотаріуса від 29.09.2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 20).

Інших спадкоємців за заповітом немає.

Дочка спадкодавця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 10).

ОСОБА_2 на час смерті проживала одна (а.с. 31 на звороті).

29.10.2007 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби (а.с. 29 на звороті).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 .

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 198 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 29-35), з яких також видно, що позивач є спадкоємцем за заповітом, ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що набуто право власності на житловий будинок неправомірно або, що на даний будинок, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: пл. Миру, 3, с-ще Стара Вижівка, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складене 17.02.2026 року.

Суддя О. Й. Хаврона