Справа № 494/830/25
Номер провадження 2/504/1250/26
24.02.2026с-ще Доброслав
Доброславський районний суд Одеської області у складі:
судді Литвинюк А.В.
за участю секретаря судового засідання Данько Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Правекс Банк» від імені та в інтересах якого діє представник Попов Євген Васильович до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 року, справу розподілено судді Панчишину А. Ю.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 13.05.2025 року справу передано за підсудністю до Доброславського районного суду Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А. В.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року справу прийнято до провадження судді Литвинюк А. В., відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 22.09.2025 року об 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2), визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Виходячи зі змісту ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
За правилами, визначеними нормою ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
Згідно ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, відповідно, відповідач у справі не скористалася правом на подання до суду відзиву на позовну заяву в установлені строки. Відтак, суд вважає належним вирішувати справу за наявними матеріалами.
Судове засідання у справі, призначене на 22.09.2025 року об 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2) не відбувалось у зв`язку з неявкою сторін та було відкладене на 26.11.2025 року о 10:00 годині.
Судове засідання у справі, призначене на 26.11.2025 року о 10:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2) не відбувалось у зв`язку з неявкою сторін та було відкладене на 24.02.2026 року о 10:00 годині.
У судове засідання у справі, призначене на 24.02.2026 року о 10:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2) учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), що підтверджується матеріалами судової справи.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки за місцем його реєстрації, про поважність причини неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву, а позивач АТ «Правекс Банк» заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив, суд вважає за доцільне у даній справі провести заочний розгляд.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.
Згідно п.1.3. Договору № 000501723, Правила й Тарифи є невід`ємною частиною Договору. Підписи Сторін під Договором є виявленням згоди з Правилами та Тарифами, які вступають в дію одночасно з підписанням Сторонами Договору.
Пунктом 7.2. Договору № 000501723 визначено, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до дати його розірвання будь-якою зі Сторін, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань за ним.
Відповідно до п.7.5. Договору № 000501723, шляхом підписання Договору Сторони підтверджують, що досягли домовленості щодо всіх істотних умов, викладених у Договорі, включаючи викладені у Правилах і Тарифах, затверджених та розміщених згідно з внутрішніми процедурами Банку.
Положеннями п.7.7. Договору № 000501723, шляхом підписання договору клієнт підтверджує, що отримав інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 в повному обсязі.
04.06.2018 року сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума/ліміт кредиту для кредитної картки PRAVEX становить не більше 300 000 грн, строк кредитування становить до 36 місяців, мета отримання кредиту - споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на поточний рахунок (операції за яким можуть проводитись з використанням електронних платіжних засобів) строком до 36 місяців, розмір мінімального щомісячного платежу за кредитом - 7%, пільговий період - 60 днів, процентна ставка за користування кредитним лімітом, що нараховується після закінчення пільгового періоду, відсотків річних - 36%, процентна ставка за користування кредитним лімітом, що нараховується протягом пільгового періоду, відсотків річних - 0,01%, тип процентної ставки фіксована, комісія за зняття кредитних коштів 5% + 5 грн, комісія за переказ кредитних коштів 5% + 5 грн.
В матеріалах справи наявна копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки при отриманні та використанні кредитного ліміту в межах продуктів «Фамільний» та «Кредитна картка «PRAVEX» з розрахунком вартості щомісячних платежів за кредитом, яка містить особистий підпис відповідача ОСОБА_1 .
Отже, з огляду на наявність особистих підписів сторін у Договорі комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723, Анкеті-заяві № 100252645, Паспорті споживчого кредиту та особистого підпису ОСОБА_1 у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів, суд вважає наявним волевиявлення сторін на укладення Договору комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно зі статтями 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. (ст. 640-642 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 191/5077/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, у період з 10.06.2019 року до 21.09.2022 відповідач ОСОБА_3 користувався кредитними коштами та частково погашав борг, що підтверджується розрахунком заборгованості за Анкетою-заявою № 100252645 на відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 до Договору комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723, укладеного між АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_2 .
Відповідач не дотримувався виконання умов кредитного договору, внаслідок чого сума заборгованості складає 20 071,30 грн, з яких: 13 908,42 грн прострочений кредит та комісія за РКО, 6 162,88 грн заборгованість за відсотками, що підтверджується виписками банку за період з 20.12.2023 року по 03.10.2024 року та розрахунком заборгованості за Анкетою-заявою № 100252645 на відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 до Договору комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723, укладеного між АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_2 .
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, в якій зазначено, що ОСОБА_3 свої боргові зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.11.2024 року його заборгованість перед АТ «Правекс Банк» становить 20 071,30 грн, з яких: прострочений кредит, комісія за РКО 13 908,42 грн; прострочені проценти 6 162,88 грн.
Вказану досудову вимогу відповідачем залишено без реагування.
З огляду на вищенаведене, суд вважає доведеним факт наявності у Скворцова Едуарда заборгованості за Договором комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723 від 19.06.2018 року.
Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В даному випадку, Договором комплексного обслуговування фізичної особи № 000501723 від 19.06.2018 року, Анкетою-заявою № 100252645 на відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 від 04.06.2019 року, яка є невід`ємною частиною договору, передбачено обов`язок позичальника сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, визначено їх розмір та порядок нарахування.
Однак, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач свої договірні зобов`язання зі сплати таких відсотків не виконує, що тягне за собою наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками.
Враховуючи вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також, суд враховує той факт, що відповідач користувався рахунком протягом тривалого часу, а тому мав достатньо часу для висловлення в будь-якій формі своєї незгоди з умовами кредитного договору та наявною заборгованістю.
Відповідач в ході розгляду справи жодних заперечень з приводу наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав, альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором також не надав, не скористався своїм процесуальним правом щодо надання доказів на підтвердження неправильності наданого позивачем розрахунку, в разі незгоди з ним, і взагалі не забажав скористатися будь-якими засобами захисту своїх інтересів.
Крім того, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок будь-яких обставин, які мають значення для розгляду справи.
Дані про те, що відповідач звертався до банківської установи для реструктуризації боргу та повідомлення про неможливість виконання зобов`язань також відсутні.
Щодо стягнення судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.
Судові витрати, в силу приписів ст. 133 ЦПК України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Зважаючи на задоволення позову, судові витрати позивача в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. 204, 207, 280, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 626, 627, 640, 641, 642, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Правекс Банк» від імені та в інтересах якого діє представник Попов Євген Васильович до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Литвинюк А. В.