У Х В А Л А

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 357/11041/23

провадження № 14-10цс26

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаТкачука О. С.,

суддів: Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гімона М. М., Губської О. А., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Мартєва С. Ю., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Уркевича В. Ю.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 30 жовтня 2024 року,

УСТАНОВИЛА:

1. У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» (далі - ТОВ Агрофірма «Білоцерківська») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (далі - ТОВ «Агротрейд-2000»), в якому просило:

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі

- Державний реєстр) державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0002 (далі - земельна ділянка), дата, час державної реєстрації: 23 грудня 2022 року 17:26:57;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 19 жовтня 2015 року № 122, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» у викладеній редакції;

- визнати відсутнім у ТОВ «Агротрейд-2000» право оренди земельної ділянки.

2. ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» позов обґрунтувало порушенням свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 19 жовтня 2015 року № 122 (далі - Договір оренди землі) на новий строк.

3. Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про оренду землі» термін дії договору до 19 жовтня 2022 року. Згідно з нормами підпункту 1 пункту 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі - ЗК України) строк дії Договору оренди землі було автоматично поновлено на один рік - до 19 жовтня 2023 року.

4. Реалізуючи своє переважне право на укладення договору на новий строк відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі», ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» 21 вересня 2022 року направило ОСОБА_1

лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди про продовження оренди ще на 7 років. Орендодавець отримала вказані документи 29 вересня 2022 року, проте у встановлений законом місячний строк відповіді чи заперечень не надала.

5. Однак, попри триваючу дію Договору оренди землі, 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора із заявою про припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на земельну ділянку. На підставі зазначеної заяви 27 грудня 2022 року була здійснена незаконна державна реєстрація припинення такого права.

6. Того ж дня (23 грудня 2022 року) ОСОБА_1 уклала новий договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Агротрейд-2000». Державна реєстрація права оренди зазначеного Товариства була здійснена 29 грудня 2022 року.

7. Позивач стверджує, що такі дії відповідача (орендодавця) порушили чинне право користування та переважне право на поновлення Договору оренди землі на новий строк.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 13 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін договору. Проте у спірних правовідносинах переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося у зв`язку з недосягненням згоди щодо істотних умов договору та висловленою орендодавцем незгодою продовжувати орендні відносини.

10. У зв`язку із запереченням ОСОБА_1 щодо продовження строку дії Договору оренди землі, суд встановив відсутність правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Направлення орендарем пропозиції про продовження оренди не є безумовною підставою для її поновлення за відсутності волевиявлення власника землі на подальше користування ділянкою. Згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» наявність заперечень орендодавця щодо поновлення договору виключає можливість задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб.

11. Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на земельну ділянку та визнання відсутнім у ТОВ «Агротрейд-2000» права оренди вказаної земельної ділянки суд зазначив, що відсутні підстави для їх задоволення, адже на момент розгляду справи та ухвалення у ній рішення (13 червня 2024 року) строк дії Договору оренди землі закінчився (19 жовтня 2023 року).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

12. Київський апеляційний суд постановою від 30 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» залишив без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року - без змін. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

13. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що строк дії Договору оренди землі в силу норм підпункту 1 пункту 27 Перехідних положень ЗК України був автоматично поновлений до 19 жовтня 2023 року.

14. Попри чинність цього договору, 23 грудня 2022 року за повідомленням відповідача було зареєстровано припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», що визнано судом порушенням прав останнього як орендаря.

15. Водночас колегія суддів зазначила, що судовий захист прав первинного орендаря можливий лише за умови наявності у нього чинного права оренди на момент набрання рішенням законної сили. Оскільки на час розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції 13 червня 2024 року строк дії Договору оренди землі вже сплив (19 жовтня 2023 року), позивач втратив право оренди земельної ділянки, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

16. Суд відхилив аргументи апелянта щодо неможливості захисту прав у майбутньому, вказавши, що відмова у позові про поновлення договору не позбавляє позивача права звернутися до суду з окремим позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його права користування земельною ділянкою.

17. Колегія суддів апеляційної інстанції здійснила розподіл судових витрат, понесених відповідачами на правничу допомогу, надану у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи

18. Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що земельна ділянка, площею 1,4632 га з кадастровим номером :01:025:0002, розташована у межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, належить ОСОБА_1 .

19. 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» укладений договір оренди землі № 122, згідно з пунктом 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада та належить орендодавцю на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА № 604019, виданого 18 жовтня 2005 року.

20. Відповідно до пункту 5 Договору оренди землі договір укладений на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Якщо орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов`язаний за шість місяців до закінчення строку дії даного договору повідомити про це орендаря в письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

21. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі

(пункт 16 Договору оренди землі).

22. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря (пункт 31 Договору оренди землі).

23. У пункті 37 Договору оренди землі сторони визначили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

24. Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 24 листопада 2015 року орендодавець ОСОБА_1 , з одного боку, передає, а орендар

ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», в особі директора ОСОБА_2 , з другого, приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку, кадастровий номер :01:025:0002, що знаходиться в межах землекористування Шкарівської сільської ради, загальною площею 1,4632 га, у тому числі рілля 1,4632 га.

25. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 48306252, вбачається, що 24 листопада 2015 року 17:21:59, державним реєстратором Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л. В. зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 19 жовтня 2015 року; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26432793 від 24 листопада 2015 року 17:20:02; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: строкове платне користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії: на 7 років; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», орендодавець: ОСОБА_1 ; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 1,4632 га, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером: :01:025:0002.

26. 21 вересня 2022 року ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» направила

лист-повідомлення (клопотання) про укладення договору оренди землі на новий строк за вих. № 01-3-133 до якого долучено проект додаткової угоди.

27. 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 направила директору ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» лист-повідомлення, в якому повідомила, що термін дії договору закінчується 24 листопада 2022 року, що відповідно до пункту 31 договору є підставою для його припинення, та відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Зазначила, що на виконання пункту 5 договору, не бажає укладати новий договір оренди з ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» або продовжувати дію вказаного договору, а має намір обробляти земельну ділянку за договором самостійно і використовувати її для власних потреб на власний розсуд і просила утриматись від вчинення дій, які б перешкоджали їй відразу після закінчення строку дії договору використовувати належну їй земельну ділянку.

28. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 23 грудня 2022 року державним реєстратором Фурсівської сільської ради Майорко Т. О. здійснено державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», на підставі: лист-повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 12 квітня 2022 року, видавник: гр. ОСОБА_1 .

29. 27 грудня 2022 року між орендодавцем ОСОБА_1 та

орендарем ТОВ «Агротрейд-2000» укладений договір оренди земельної ділянки № 74, за яким передана ділянка площею 1,4632 га, з кадастровим номером: :01:025:0002, розташована за межами населеного пункту на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області строком на 7 років.

30. 27 грудня 2022 року державним реєстратором Фурсівської сільської ради Майорко Т. О. було здійснено державну реєстрацію іншого речового права: 48877288, документи подані для державної реєстрації: договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 74, виданий 27 грудня 2022 року підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65978770 від 29 грудня 2022 року; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: 27 грудня 2022 року, строк: 7 років, дата закінчення дії: 27 грудня 2029 року, з автоматичним продовженням дії договору; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець: ОСОБА_1 , орендар: ТОВ «Агротрейд-2000».

31. Згідно з даними АТ «Укрпошта», поштові перекази на ім`я ОСОБА_1 від ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» виплачені адресату під підпис: 05 грудня 2020 року на суму 3 685,14 грн, 16 листопада 2021 року на суму 3 685,14 грн, 26 вересня 2022 року на суму 3685,14 грн.

Короткий зміст касаційної скарги та відзиву

32. 26 листопада 2024 року ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

33. Касаційна скарга мотивована тим, що:

- лист-повідомлення орендодавця не може братися до уваги судом як доказ припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, якщо намір орендодавця самостійно обробляти ділянку після спливу дії договору не підтвердився, а його поведінка свідчить про протилежне - укладення договору з іншим орендарем, така поведінка орендодавця є суперечливою і недобросовісною та порушує переважне право орендаря на укладення договору на новий строк;

- порушення переважного права орендаря матиме місце при укладенні договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб;

- суди безпідставно встановили, що переважне право позивача припинилося через висловлення заперечень щодо поновлення договору оренди землі на підставі частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки відповідач не надсилала відповідні заперечення на виконання вимог цієї норми закону;

- висновки Верховного Суду у справах № 379/1354/18, № 379/1439/18,

№ 378/382/18, № 325/1951/19, № 399/295/21, № 693/137/22, № 908/2314/18 не підлягають врахуванню судом у цій справі через неподібність спірних правовідносин;

- що стосується зміни позивачем істотних умов договору оренди землі під час його поновлення, то помилковим є висновок суду першої інстанції, що запропоновані нові істотні умови нібито погіршують становище відповідача (орендодавця) у зв`язку з тим, що передбачають збільшення строку оренди вдвічі, до 14 років. Суд не врахував, що проєкт додаткової угоди передбачає викладення договору оренди землі у новій редакції і в пункті 5 цієї редакції було передбачено укладення Договору на 14 років з дати його укладення, яка мала місце 19 жовтня 2015 року, тобто цей строк включає 7 років оренди, що вже минули після укладення Договору у первісній редакції, і передбачає ще 7 років оренди, які мають закінчитися 19 жовтня 2029 року, що свідчить про те, що орендодавцю було запропоновано поновити договір на той самий строк без зміни цієї істотної умови. Більше того, викладена у додатковій угоді нова редакція договору оренди землі за своїми істотними умовами відмінна від первісної редакції тим, що у ній було запропоновано внести зміни щодо розміру орендної плати шляхом її збільшення з 3 764,85 грн до 11 560,88 грн, тобто фактично утричі, що лише покращує умови оренди для ОСОБА_1 ;

- відтак, викладене свідчить, що орендар дотримався усіх необхідних вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» для реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, що мало б бути підставою для захисту цього права у судовому порядку, однак через необґрунтованість і передчасність висновків суду першої інстанції та безпідставне усунення судом апеляційної інстанції від оцінки цих висновків призвело до незаконної відмови у задоволенні його відповідних позовних вимог.

34. У грудні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

35. Відзив обґрунтований тим, що:

- суд першої та апеляційної інстанцій правильно встановили відсутність у позивача прав, свобод або охоронюваних законом інтересів, які порушені відповідачами, адже у нього відсутнє переважне право орендаря, а також суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини;

- орендодавець надіслав свої заперечення щодо поновлення договору і таке заперечення є достатнім волевиявленням;

- право орендаря на поновлення договору оренди землі не є абсолютним, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не порушено;

- у спірних правовідносинах більш вразливою (слабкішою) стороною є фізична особа орендодавець, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17;

- наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у визначений позивачем спосіб;

- судова практика, на яку посилається позивач, не є релевантною для цієї справи через відсутність подібності правовідносин. Крім того, зазначені позивачем постанови були ухвалені значно раніше за актуальні висновки Верховного Суду, викладені у відзиві;

- у діях орендодавця відсутня суперечлива поведінка. Норми законодавства не встановлюють обов`язку орендодавця обґрунтовувати своє небажання щодо поновлення договору оренди землі;

- відсутність домовленості щодо нових істотних умов договору оренди землі, що укладається на новий строк, має наслідком припинення переважного права орендаря в силу імперативної норми - частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції);

- позивач не надіслав орендодавцеві оферту (додаткову угоду) в розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі», що свідчить про відсутність переважного права орендаря на укладення договору;

- аргументи позивача про те, що договір було пролонговано до 19 жовтня 2023 року не відповідають обставинам справи. Строк дії Договору оренди землі закінчився 24 листопада 2022 року;

- автоматичне поновлення договору оренди землі на період дії воєнного стану діяло до 19 листопада 2022 року.

36. У січні 2025 року ТОВ «Агротрейд-2000» через представника Косяка В. М. подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

37. Мотиви ТОВ «Агротрейд-2000», викладені у відзиві, в цілому збігаються з правовою позицією ОСОБА_1 , викладеною у її відзиві. Зокрема, відповідач зазначив, що доводи позивача про те, що запропонований останнім проєкт додаткової угоди містить більш сприятливі для орендодавця фінансові умови, не відповідає дійсності. Навпаки, угода містить гірші умови, порівняно з тими, що закріплені Договором оренди землі. Позивач не має переважного права на поновлення Договору оренди землі, адже ТОВ «Агротрейд-2000» запропонувало ОСОБА_1 вигідніші умови оренди земельної ділянки, порівняно з тими, що запропоновані скаржником. Судова практика, на яку посилається скаржник, не є релевантною для цієї справи, крім висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 січня 2020 року № 379/1354/18.

38. У січні 2025 року ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» через Електронний суд подало клопотання, в якому просило передати справу № 357/11041/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

39. Клопотання мотивоване тим, що:

- аналіз судових рішень різних колегій суддів судових палат Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду свідчить про неоднакове застосування норм пункту 6 статті 3, статті 777 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і статті 33 Закону України «Про оренду землі» при вирішенні спорів щодо укладення договору оренди на новий строк у випадках, коли орендодавець уклав договір з новим орендарем, попередньо відмовивши попередньому орендарю в укладенні договору на новий строк через намір використовувати об`єкт оренди для власних потреб та/або ухилившись від розгляду пропозиції попереднього орендаря щодо укладення договору на новий строк;

- така відсутність у касаційних судів сталої і послідовної практики вирішення спорів щодо укладення договору оренди на новий строк у подібних правовідносинах є порушенням принципу правової визначеності і загалом принципу верховенства права;

- формування Верховним Судом висновків щодо відсутності порушеного переважного права первісного орендаря на укладення договору оренди на новий строк у випадку суперечливої поведінки орендодавця, який заявляє про намір самостійно використовувати об`єкт оренди для власних потреб, але після закінчення первісного договору передає його в оренду іншому орендарю, не розглянувши належним чином надіслану первісним орендарем пропозицію щодо укладення договору на новий строк, порушує одну із загальних засад цивільного законодавства - добросовісність та робить таке переважне право ілюзорним і декларативним, тим самим підриваючи стабільність цивільного обороту речових прав на майно;

- з метою формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення орендарям реальної можливості скористатися правом оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні договору оренди на новий строк, слід передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин третьої, п`ятої статті 403 ЦПК України для відступу від висновків колегій суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справах № 625/166/18, № 693/42/18, № 379/1439/18, № 378/382/18, № 132/1184/19, № 132/2626/19, № 604/483/23, № 604/480/23, № 604/648/23, № 604/630/23, № 604/290/23, № 604/647/23, № 604/779/23. Існує необхідність у наданні висновків з таких питань: чи порушується переважне право первинного орендаря на укладення договору оренди на новий строк, який, керуючись положеннями або статті 777 ЦК України, або статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у випадку, якщо об`єктом оренди є земельна ділянка), завчасно направив орендодавцю лист-пропозицію щодо укладення договору оренди на новий строк, у випадку, якщо орендодавець повідомив його про намір самостійно використовувати об`єкт оренди для власних потреб (тобто, відсутність волевиявлення на його передачу в оренду на новий строк) і не розглянув його пропозицію щодо укладення договору оренди на новий строк, але після закінчення первісного договору передав його в оренду іншому орендарю; чи узгоджується така поведінка з принципом добросовісності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

40. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Касаційний цивільний суд) ухвалою від 09 грудня 2024 року відкрив касаційне провадження, а ухвалою від 27 січня 2026 року призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

41. Касаційний цивільний суд ухвалою від 04 лютого 2026 року, задовольнивши заяву позивача, вирішив передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною четвертою статті 403 ЦПК України.

Мотиви передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

42. Колегія суддів, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вважала, що наявні підстави для конкретизації висновків Великої Палати, викладених у постанові від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22 (провадження № 12-80гс23), щодо початку перебігу строку дії договору оренди землі. При цьому передача справи обґрунтована мотивами, відмінними від мотивів ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», що наведені в клопотанні.

43. Колегія суддів Касаційного цивільного суду, ухвалюючи своє процесуальне рішення, виходила із необхідності надати відповідь на ключове питання у цій справі, що полягає в правильному визначенні моменту, з якого слід обчислювати строк дії договору оренди землі.

44. Обґрунтовуючи свою позицію, колегія суддів врахувала положення статей 3, 12, 204, 215, 217, 627, 629 ЦК України та виходила із засад добросовісності, розумності та свободи договору як фундаменту приватного права. Колегія зазначила, що договір має бути спрямований на реалізацію приватного інтересу та досягнення визначеного результату. Відповідно до презумпції правомірності правочину, будь-яка його умова вважається дійсною, доки її недійсність не встановлена законом (нікчемність) або вона не визнана недійсною судом (оспорюваність). Оскільки законодавець прямо не встановив нікчемність умов договору щодо визначення початку строку оренди з моменту реєстрації права, такі умови є оспорюваними.

45. На переконання колегії суддів, допоки умова договору про набрання ним чинності з моменту державної реєстрації не визнана недійсною в судовому порядку, вона залишається чинною та створює для сторін відповідні правові наслідки. У такому разі початок перебігу строку дії договору має визначатися за правилами, встановленими самими сторонами у правочині. Це відповідає принципам диспозитивності та правової визначеності, оскільки не допускає нівелювання волевиявлення сторін без застосування належної процедури оспорювання частини правочину.

46. У пункті 37 Договору оренди землі сторони визначили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

47. Державну реєстрацію права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», що ґрунтується на підставі Договору оренди землі, здійснено 24 листопада 2015 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26432793 від 24 листопада 2015 року 17:20:02; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: строкове платне користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії: на 7 років).

48. На переконання колегії суддів, за таких умов, визначених сторонами Договору оренди землі, його дія закінчилася 24 листопада 2022 року. Тобто, через 7 років з моменту здійснення державної реєстрації права оренди.

49. Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22 (провадження № 12-80гс23) сформулювала такі висновки (див. пункт 10):

«10.1. Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору).

10.2. Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.

Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі

№ 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».

50. У зв`язку із цим колегія суддів Касаційного цивільного суду вважала, що наведені висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають конкретизації таким чином:

- автономія волі та приватний інтерес є «підвалинами» сучасного приватного права. Завдання приватного права полягає у «напрацюванні» таких правил, які максимальною мірою забезпечують автономію волі та реалізацію приватного інтересу кожної особи. Договір як прояв автономії воля та свободи договору, і зокрема договір найму (оренди) земельної ділянки, вчиняється для того щоб «породити» відповідний результат, а не для того щоб згодом констатувати, що певна умова договору не створює для сторін такого правочину тих наслідків, на які він спрямовувався без застосовування недійсності частини правочину (нікчемності чи її оспорюваності);

- нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків;

- парламент не передбачив як нікчемності на рівні норми закону умови договору оренди землі про набрання ним чинності після його державної реєстрації, так і «імпліцитної» чи «віртуальної» нікчемності умови договору оренди землі про набрання ним чинності після його державної реєстрації. Тому така умова договору оренди землі є оспорюваною;

- умова договору оренди землі про набрання ним чинності після його державної реєстрації, яка суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон України «Про оренду землі») у редакції Закону України № 340-IX, є оспорюваною та може бути визнана недійсною за позовом заінтересованої особи;

- допоки така умова договору оренди землі не визнана недійсною вона є такою, що створює для сторін такого правочину ті наслідки, на які вона спрямована. Тобто початок перебігу строку дії договору оренди землі визначається за правилами, встановленими такою умовою.

51. 21 лютого 2026 року ТОВ «Агротрейд-2000» через представника за допомогою Електронного суду подало клопотання, доводи якого зводяться до заперечення щодо прийняття справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Відповідач зазначив, що цивільна справа з подібними правовідносинами (№ 357/12982/23) вже передавалася Касаційним цивільним судом на розгляд Великої Палати, але була повернута нею відповідній колегії суддів. Висновки Великої Палати, які Касаційний цивільний суд вважає за необхідне конкретизувати, не є релевантними для вирішення спору у цій справі, що переглядається.

52. 24 лютого 2026 року ОСОБА_1 через представника за допомогою Електронного суду подала клопотання, в якому просить повернути цю справу на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду. Мотиви клопотання збігаються із доводами ТОВ «Агротрейд-2000», викладеними у зазначеному клопотанні. Відповідач також зазначила, що дата набрання чинності Договором оренди землі для вирішення спору у цій справі не має вирішального значення.

Висновок Великої Палати Верховного Суду щодо прийнятності справи для розгляду

53. Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши мотиви колегії суддів Касаційного цивільного суду щодо передачі справи на її розгляд, дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття та розгляду цієї справи з огляду на таке.

54. Відповідно до частини 4 статті 403 ЦПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

55. Велика Палата Верховного Суду під час перегляду справи № 902/1207/22 досліджувала питання щодо моменту, з якого починається перебіг строку дії договору оренди землі. У зазначеній справі сторони уклали договір 17 листопада 2020 року. У зв`язку з цим Велика Палата аналізувала та сформулювала висновки щодо норм законодавства, зокрема Закону України «Про оренду землі», чинних на момент укладення такого договору.

56. Зокрема, за обставинами справи № 902/1207/22 договір оренди землі сторони підписали 17 листопада 2020 року. Закон України «Про оренду землі», що підлягав застосуванню при вирішенні спору у справі № 902/1207/22, був чинний у редакції Закону України від 05 грудня 2019 року № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (далі - Закон України № 340-IX), який набрав чинності 16 січня 2020 року.

57. Однак у цій справі, що переглядається (№ 357/11041/23), ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» та ОСОБА_1 підписали Договір оренди землі значно раніше

- 19 жовтня 2015 року. На момент укладення зазначеного договору, зокрема редакція статей 15 та 19 Закону України «Про оренду землі» відрізнялася від тієї, яку аналізувала та щодо якої висловилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22. Тому висновки Великої Палати, що ґрунтуються на нормах права в редакції Закону України № 340-IX, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що виникли у цій справі (№ 357/11041/23) та конкретизації при її вирішенні.

58. Тож у справі № 902/1207/22, висновки Великої Палати Верховного Суду у якій просила конкретизувати колегія суддів, діяло інше правове регулювання відносин оренди землі, ніж у справі, яка переглядається, що свідчить про неподібність правовідносин та є підставою для повернення справи № 357/11041/23 на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

59. Звертаємо увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду, виходячи з подібних мотивів, не вбачала підстав відступати від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, сформульованих у відповідних постановах (від 24 травня 2023 року у справі № 709/1186/21, від 31 травня 2023 року у справі № 709/1187/21, від 15 червня 2023 року у справі № 390/356/21 та від 26 липня 2023 року у справі № 357/8085/19), оскільки за обставинами вказаних справ договори оренди землі підписані сторонами до набрання чинності Законом України № 340-IX, яким серед іншого викладено в новій редакції абзац третій частини першої статті 15 та доповнено двома реченнями частину першу статті 19 Закону України «Про оренду землі» (див. пункт 8.44 постанови

від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22).

60. Крім того, Велика Палата Верховного Суду з цих же підстав ухвалою

від 18 червня 2025 року у справі № 357/12982/23 (провадження № 14-55цс25) вже повертала справу колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, в якій порушувалися перед Великою Палатою аналогічні правові питання.

61. Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись статтями 402 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року повернути на розгляд відповідної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Ткачук

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

О. Л. Булейко Н. М. Мартинюк

І. А. Воробйова К. М. Пільков

М. М. Гімон С. О. Погрібний

О. А. Губська Н. С. Стефанів

А. А. Ємець Т. Г. Стрелець

Л. Ю. Кишакевич І. В. Ткач

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко