ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 754/2656/15

провадження № 61-12239св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Істамова Ірина Володимирівна, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Таран Н. Г., та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, ухвалену колегією у складі суддів Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний

банк «ПриватБанк», яке відповідно до зареєстрованої 14 червня 2018 року нової редакції Статуту змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний

банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 липня 2016 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі співвідповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначало, що ОСОБА_4 працював в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді спеціаліста по кредитуванню за програмами авто в кредит та житло в кредит. До посадових обов`язків відповідача входило пошук та залучення клієнтів, документальне оформлення кредитів, ідентифікація клієнтів, первинного контролю достовірності інформації про позичальника, проведення огляду та оцінки нерухомості, яка передавалась в іпотеку, видання кредитних коштів після підписання договорів.

У червні 2007 року до відповідача звернулись особи з метою оформлення кредитного договору на споживчі цілі в розмірі 40 000 Євро. ОСОБА_4 мав відмовити в отриманні кредиту, однак він з метою власної вигоди запропонував особі принести довідку про свої доходи, в якій мали бути зазначені неправдиві відомості.

25 липня 2007 року за результатами перевірки наданої підробленої довідки

та за рекомендаціями ОСОБА_4 АТ КБ «ПриватБанк» уклав кредитний

договір № К2S4GA00260062 та надав особі кредитні кошти у розмірі 40 000 Євро.

За сприянням ОСОБА_4 аналогічним чином оформлені такі кредитні договори:

- від 26 травня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 600 000 грн;

- від 5 червня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 600 000 грн;

- від 26 червня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 700 000 грн;

- від 8 липня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 694 000 грн;

- від 22 липня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 694 000 грн;

- від 30 липня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 695 000 грн;

- від 12 серпня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 690 000 грн;

- від 5 вересня 2008 року № К2S4GA на суму кредиту 810 000 грн.

В результаті зазначених дій ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу завдано майнової шкоди на суму 6 511 608,60 грн.

Вина відповідачів у завданні майнової шкоди банку встановлена ухвалами Святошинського районного суду міста Києва від 3 червня 2015 року та 3 лютого 2016 року.

За таких обставин просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 6 511 608,60 грн у відшкодування майнової шкоди.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого

2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на недоведення позивачем обставин завдання банку майнової шкоди. Місцевий суд зазначив, що внаслідок злочинних дій відповідачів банк уклав цивільно-правові договори з фізичними особами і захистив своє право шляхом стягнення у судовому порядку заборгованості за цими договорами та шляхом звернення стягнення на майно, яким забезпечувалося належне виконання цих договорів.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діяла адвокат Істамова І. В., залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову, зазначивши про відповідність таких висновків обставинам справи, норма матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У липні 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Істамова І. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року і направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника позивача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Вказує про неврахування судами першої та апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року

у справі № 760/8139/14-ц (провадження № 61-43768св18), в якій касаційний суд зазначив про існування правових підстав для задоволення позову про відшкодування шкоди, завданої банку злочином, вчиненим працівником такого банку.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Підставою відкриття касаційного провадження у цій справі були доводи заявника про:

- неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 760/8139/14-ц (провадження № 61-43768св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- недослідження судами зібраних у справі доказів; розгляд апеляційним судом справи за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2010 року у справі № 1-108/2010

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 364 та частиною другою статті 358 Кримінального кодексу (далі - КК) України.

Зі змісту вказаного вироку суди встановили, що ОСОБА_4 , працюючи

у відділенні № 38 філії «Розрахунковий центр» Закритого акціонерного товариства Комерційний банк (далі - ЗАТ КБ) «ПриватБанк», зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, підробив документи та використав їх всупереч інтересам товариства. У результаті злочинних дій ОСОБА_4 фізичні особи на підставі підроблених документів отримали в ЗАТ КБ «ПриватБанк» в кредит грошові кошти в загальному розмірі 6 511 608,60 грн, чим завдали банку майнової шкоди у вказаному розмірі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 3 червня 2015 року

у справі № 1-13/11 (провадження № 1-кп/759/442/15) задоволено клопотання прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва, звільнено

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частинами другою, третьою статті 358 КК України на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 49 КК України

(у зв`язку із закінченням строків давності). Кримінальне

провадження № 0000184 стосовно ОСОБА_3 закрито. Зі змісту вказаної ухвали суди встановили, що ОСОБА_3 в межах вказаного виконавчого провадження підозрювалася у підробленні офіційних документів, які надавалися фізичними особами у ЗАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитів.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 3 лютого 2016 року

у справі № 1-13/11 (провадження № 1-кп/759/183/16) закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 358,

частиною третьою статті 358 КК України та звільнено підозрюваного

від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, якими керується суд під час ухвалення постанови

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині третій статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши правильність застосування норм матеріального права в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частини перша, друга та п`ята статті 12 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За положеннями частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (частина перша статті 8 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання учасників справи повідомляє суд.

Частинами другою, четвертою, п`ятою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються,

мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді

справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова

повістка-повідомлення - завчасно.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті, крім визначених цією статтею випадків. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини другої

цієї статті якщо суд визнає потрібним, аби сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення, суд відкладає розгляд справи.

У касаційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Істамова І. В. посилається на те, що суд апеляційної інстанції не повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про дату, час і місце розгляду справи, а оскаржуване судове рішення ухвалені без участі цього учасника справи за відсутності його належного повідомлення.

У справі, яка переглядається:

- ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року призначено справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діяла адвокат Істамова І. В., на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год30 хв 24 травня

2021 року. У вказаній ухвалі зазначено про необхідність виклику в судове засідання учасників справи;

- 24 травня 2021 року розгляд справи відкладено до 11 год15 хв 14 червня 2021 року;

- в матеріалах справи містяться повідомлення про виклик до суду, яким апеляційний суд повідомляє АТ КБ «ПриватБанк», що об 11 год15 хв 14 червня 2021 року відбудеться розгляд справи (т. 3 а.с. 247), втім відсутні докази направлення цього повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення АТ КБ «ПриватБанк»;

- 14 червня 2021 року розгляд апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діяла адвокат Істамова І. В., на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року відбувся за відсутності представника

АТ КБ «ПриватБанк».

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції, а також порушенням статей 128, 130 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції на зазначені норми закону уваги не звернув, розглянув справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи 14 червня

2021 року об 11 год15 хв, чим порушив конституційне право учасника справи на участь у судовому розгляді та статтю 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року)

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує свою касаційну скаргу, тим, що апеляційний суд розглянув справу, не повідомивши його представника про дату, час і місце судового засідання і ця обставина підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційний суд здійснив розгляд справи з порушенням вимог процесуального закону, що унеможливило ухвалення законного та справедливого судового рішення, Верховний Суд не здійснює перевірку доводів касаційної скарги

по суті вирішення справи.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так як касаційний суд дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 411 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ

Касаційну скаргу скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Істамова Ірина Володимирівна задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко В. В. Сердюк І. М. Фаловська