г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1033/26
Номер провадження 2-о/213/52/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

10 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії адвокат Буліч Наталя Володимирівна, заінтересована особа - Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла вказана заява.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, з особливостями розгляду цих справ встановлених цим розділом.

Ознайомившись із заявою, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

1) ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії адвокат Буліч Н.В., просить суд: "Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Херсонська область, Беиславський район, село Львове, місце смерті Херсонська область, Беиславський район, село Львове, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Однак, як видно із копії паспорта ОСОБА_2 та свідоцтва про його народження, він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Львове Бериславського району Херсонської області.

Отже, в прохальній частині заяви дані відомості зазначені з помилками.

2) Згідно лікарського свідоцтва №14 про смерть ОСОБА_2 , вбачається, що воно видано 06 червня 2022 року сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Бериславський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бериславської міської ради, Херсонська область, Україна.

У заяві зазначено, що відновлення документів зайняло у заявниці деякий час і органи РАЦС в усній формі відмовили їй у видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на досить великий перебіг часу з моменту смерті ОСОБА_2 .

При цьому, стороною заявника не обґрунтовані причини неможливості одержання заявником свідоцтва про смерть ОСОБА_2 в органах ДРАЦС.

До заяви не додані докази, що підтверджують викладені в заяві обставини щодо відмови органу ДРАЦС у видачі свідоцтва про смерть, і довідка про неможливість отримання такого документу.

3) Як на правові підстави звернення до суду із заявою заявник посилається на статті 315-319 ЦПК України.

Частиною першою статті 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із частиною першою статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якої встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 вказано, що загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У наведеній вище постанові Верховний Суд також зазначив, що, вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Крім того, суди зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави».

Цивільний процесуальний кодекс України розрізняє наступні процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, а саме:

1) встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

2) встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України).

3) встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України).

4) визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Зазначені вище процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки, і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша, друга статті 318 ЦПК України).

Оскільки заявником не надані суду докази, що підтверджують викладені в заяві обставини щодо відмови органу ДРАЦС у видачі свідоцтва про смерть, і довідка про неможливість отримання такого документу, суд не може самостійно визначити в порядку якої статті ЦПК України здійснювати розгляд даної заяви - в порядку статті 315 або статті 317 ЦПК України щодо встановлення факту смерті.

Враховуючи викладене заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії адвокат Буліч Наталя Володимирівна, заінтересована особа - Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали

Недоліки усунути шляхом подання заяви, що відповідає вимогам ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Попов.