Провадження № 2/211/2226/26
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій та припинення нарахування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» та просять суд визнати неправомірними дії відповідача з нарахування плати по особовому рахунку за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року, зобов`язавши АТ «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування з вказаної дати та в подальшому не нараховувати. В обґрунтування вимог позивачами зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована та є користувачем, а позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Указане помешкання перебуває на обслуговуванні АТ «Криворізька теплоцентраль», на квартиру відкритий особовий рахунок на послуги з централізованого опалення. Листом УЖКГ виконкому від 26.11.2005 за № 3549/8 було погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні указаної квартири при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для чого йому необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проєкт, розроблений проєктною організацією, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа». На замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію, проведено реконструкцію системи газопостачання в приміщенні квартири, складено акт про відключення від мереж централізованого опалення та встановлення автономного опалення, тощо. З листа виконкому Криворізької міської ради вбачається, що в період 2005-2019 роках процедура відключення мереж від централізованого опалення регламентувалась Порядком від 22.11.2005 № 4 і до створення відповідної комісії дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води надавались у формі листів. При подання АТ «Криворізька теплоцентраль» позову про стягнення боргу з позивачів, рішенням суду від 26 вересня 2024 року у справі № 211/7323/21 було відмовлено у задоволенні вимог, постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року вказане рішення суду залишено без змін. Тому оскільки позивачами процедура відключення квартири від мереж централізованого опалення порушена не була, оскільки була розпочата 26 листопада 2005 року, тобто з дати отримання листа погодження УЖКГ виконкому Криворізької міської ради, просять вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» Цвиндою В.В. 25 02 2026 надано відзив на позов , відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість. Зазначив про відсутність права власника квартири самовільно змінювати систему опалення та здійснювати від`єднання та приєднання до мережі центрального опалення посилаючись на постанову КМУ № 630 від 21 06 2025 року . З наданих позивачем доказів не вбачається правових підстав для припинення нарахування плати за надану товариством послугу .

Представником позивачів ОСОБА_3 02 03 2026 надано до суду відповідь на відзив відповідно до якого не погоджуються з позицією відповідача та просять позов задовільнити.

05 03 2026 представником відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» Цвиндою В.В. надано додаткові пояснення по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2009 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , позивач ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, а отже позивачі є користувачами послу, що надаються відповідачем за вказаною адресою.

Відповідно до листа за підписом заступника начальника Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради від 26.11.2005 за №3549/8, Управління житлово-комунального господарства виконкому міськради погоджує ОСОБА_1 відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ «Криворіжгаз»; проект, розроблений проектною організацією, монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа».

З листа Виконавчого комітету Криворізької міської ради №12/20/7499 від 17.11.2023, вбачається, що в період 2005 - 2019 років процедура відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентувалась Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (надалі - Порядок), затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4.

Згідно Порядку виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08.02.2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води» яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (надалі - Комісія).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року у справі № 211/7323/21 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2013 по 30.09.2021 в сумі 23269,11 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року по справі №211/7323/21 апеляційну скаргу Акціонерного товариства«Криворізька теплоцентраль» залишено без задоволення. Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26вересня 2024року залишено без змін.

На сьогоднішній день, не скасовуючи вищезазначені нарахування, відповідач продовжує нараховувати суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_2 , що не спростовано відповідачем .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1ст. 1 ЦК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ст. 11 ЦК України).

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Предметом позову у цій справі є вимога про зобов`язання припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води з тієї підстави, що споживач здійснив відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, на момент виникнення спірних правовідносин, регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Відповідно пунктів 24, 25 Правил на момент спірних правовідносин, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, на момент спірних правовідносин, здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку на момент спірних правовідносин, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акту сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2005 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради (далі УЖКГ) було погоджено відключення квартири позивачів від системи теплопостачання за умови розроблення проекту, розробленого проектною організацією та технічних умов в АТ «Криворіжгаз».

Так, Комісія про розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води була створена відповідно до Рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.02.2006 № 90 і надавала дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Питання відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води до створення і початку роботи даної Комісії, вирішувалися шляхом надання таких дозволів Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради у вигляді листів-погоджень.

Відповідач жодним належним і допустимим доказом не довів, що листом-погодження УЖКГ від 26.11.2005 в подальшому був скасований чи в судовому порядку був визнаний недійсним, а отже у суду відсутні підстави не враховувати даний доказ, який був наданий позивачем.

На замовлення позивачки ПАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» розроблено робочий проєкт реконструкції системи газопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та складено технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в приміщенні квартири ( кухні).

Відповідно до копії Акту № 2 від 01 березня 2012 року, складеного за участі представника КПТМ «Криворіжтепломережа, при обстеженні приміщення встановлено, що мається розрив на системі централізованого опалення; стояки ізольовані, заглиблені в стіну; пакет документів мається; у приміщенні встановлено автономне опалення; пропонується зняти навантаження, Q=0,0022 Гкал/год . Зазначено, що за самовільне підключення до мережі КПТМ «Криворіжтепломережа» несе відповідальність споживач.

Відповідач не заперечує, що позивачкою ОСОБА_1 було отримано дозвіл, отримано проєкти та технічну документацію, виконано роботи згідно отриманих проєктів та складено акт від 01 березня 2012 року.

При цьому, відповідачем не надано суду жодного доказу того, що позивачі реально отримували послуги, які ним надавалися після відключення квартири позивачів від мережі центрального опалення.

При відключенні від мереж централізованого опалення без дозвільних документів, вчинених до отримання проєктних, технічних документів, такі дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Однак, позивачами по справі дії вчинялися згідно наданого Дозволу та отриманої технічної документації. Законність, правомірність надання, повнота визначення обсягу вчинення необхідних дій в виданому Дозволі про можливість відключення від централізованого опалення покладається на уповноважений орган (який видає Дозвіл) та дії позивачів здійснені у відповідності наданого уповноваженим органом Дозволу не можуть вважатися самовільними.

За таких обставин суд доходить висновку, що процедура відключення квартири позивачів від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто, до рішення виконкому Криворізької міської ради від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати позивачам дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири позивачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже, процедура відключення квартири позивачів від мережі централізованого опалення розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто з дня отримання позивачкою ОСОБА_1 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась складенням акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц.

За таких обставин ОСОБА_1 , отримавши дозвіл на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується листом-погодженням Управління житлово-комунального господарства №3549/8 від 26 листопада 2005 року, правомірно здійснила таке відключення відповідно до робочого проєкту реконструкції централізованого опалення у її квартирі.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №401/2587/18, провадження №61-8952св19, від 31 березня 2021 року у справі №401/853/20, провадження №61-16527св20, від 17 червня 2021 року у справі №401/1141/20, провадження №61-2168св21, від 17 червня 2020 року у справі №401/795/20, провадження №61-2768св21, від 05 липня 2021 року у справі №401/660/20, провадження №61-2770св21, від 19 травня 2022 року у справі №401/269/19, провадження №61-11592св20, від 31 травня 2022 року у справі №401/1623/19, провадження №61-3777св21, від 21 вересня 2022 року у справі №401/661/20, провадження №61-2758св21.

Відповідно ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У порушення вказаних норм закону відповідач продовжує нараховувати суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_2 , за те, чого позивачі не отримували, та про що навіть не домовлялись.

Згідно рішення Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником, а споживачі (абоненти) користувалися ними. Однак жодного доказу про надання послуг позивачам не надано до суду.

На той час чинне в України законодавство пов`язує виникнення обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення виключно з умовою їх фактичного споживання.

Так згідно ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. У свою чергу, виходячи з системного аналізу ст.901 та 903 ЦК України слідує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а не наданою послуга вважається виключно за умови її споживання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Незважаючи на зазначені факти та норми права відповідач продовжує нарахування за не існуючу послугу.

Проте, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників, сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б була бути спожита при користуванні послугою.

Отже, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року споживач звільняється від плати за послуги у разі їх не надання.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачі не здійснювали самовільного відключення від системи централізованого опалення, в їх квартирі відключені стояки централізованої системи теплопостачання, і воно законне, а отже вони не мають фізичної можливості отримувати послуги відповідача і, як наслідок, не мають обов`язку сплачувати за послуги, які вони не отримували та за теплопостачання, якого відповідач їм не надавав.

Указаний висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені в Постановах Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі №401/799/18, від 27.02.2020 року у справі № 456/3896/16-ц, від 31.03.2021 року у справі №401/853/20.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій та припинення нарахування повністю.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) з нарахування плати по особовому рахунку за постачання теплової енергії до квартира АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року і в подальшому не нараховувати.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко