Справа № 645/833/26
Провадження № 2/645/1552/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Лисенко О.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

03.02.2026 позивач звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»суму заборгованості:

1. за Кредитним договором №8566594 у розмірі 16800,00 грн;

2. за Кредитним договором №733464491 в розмірі 9 630,00 грн;

Всього стягнути заборгованості за договорами в загальному розмірі 26430,00 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 03.02.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.

Ухвалою суду від 04.02.2026 позовну заяву залишено без руху з підстав того, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме: позов містив дві самостійні вимоги з різними предметами спору, однак позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу.

Для усунення недоліків судом був встановлений п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Зазначена ухвала суду направлялась позивачу та представнику позивача за допомогою підсистеми «Електронний Суд».

Згідно довідки про доставку електронного документу позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» та представник позивача Сімутіна А.А. отримали копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в Електронному кабінеті ЄСІТС 08.02.2026 о 0:08:02.

12.02.2026 від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Миколаєнко В.М., через систему «Електронний суд», надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 04.02.2026.

У своїй заяві представник, посилаючись на п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вказує, що позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Вказав, що по справі позивачем подано одну позовну заяву, в якій об`єднано позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за всіма кредитними договорами, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, а саме: всі два правочини укладені з одним відповідачем; право вимоги заборгованості до відповідача за всіма кредитними договорами перейшло до одного позивача; всі позовні вимоги подані одним позивачем до одного й того самого відповідача; всі позовні вимоги мають однорідний характер (стягнення кредитної заборгованості) та регулюються одними і тими ж нормами чинного законодавства України.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовною заявою до одного і того ж відповідача, в якій об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення, однорідністю позовних вимог та поданими доказами. Окрім того зауважив, що суд може з власної ініціативи виділити в окреме провадження позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Однак суддя, не приймає вказану заяву представника позивача в якості належного доказу усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 04.02.2026.

Так, зі змісту позовної заяви та її вимог встановлено, що предметами спору у даній справі є стягнення заборгованості двома окремими договорами, укладеними відповідачем:

1. за Кредитним договором №8566594 у розмірі 16800,00 грн;

2. за Кредитним договором №733464491 в розмірі 9 630,00 грн;

При цьому, кожен з вказаних кредитних договорів має самостійну заборгованість, загальний розмір якої позивачем визначено у сумі 26430,00 грн.

Разом з тим, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за кожним кредитним договором окремо.

У теорії цивільного процесуального права під позовом розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд у встановленій законом процесуальній формі, про захист його невизнаних, оспорюваних або порушених прав, свобод або інтересів. Виокремлюють три елементи позову: предмет, підставу та зміст. Під предметом позову розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд та стосовно якої останній має ухвалити рішення. Під підставою позову розуміють ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Під змістом прийнято розуміти спосіб судового захисту, за яким позивач звертається до суду.

Разом з тим, суддя звертає увагу на те, що для визначення тотожності вимог враховуються три компоненти: тотожність предмету, тотожність підстави та тотожність сторін.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо одного відповідача. Отже, якщо б позивач подавав окремі позови про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 у справі №910/11811/18 зауважив, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Згідно абз. 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, хоча й стосуються одного відповідача. Вимоги за вказаними кредитними договорами не є основними або похідними позовними вимогами. При цьому при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорах.

Тобто заявлено по суті дві самостійні вимоги майнового характеру по двом окремим самостійним договорам: за кредитним договором №8566594 у розмірі 16800,00 грн; за Кредитним договором №733464491 в розмірі 9 630,00 грн, об`єднаних позивачем в одному позові, за яким позивачем сплачено судовий збір як за одну вимогу майнового характеру.

Згідно з положеннями абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова), подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно абз. 2 п.13 цієї Постанови, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір на суму 3028,00 грн, що відповідає розміру судового збору за одну позовну вимогу майнового характеру.

Суддею встановлено термін сплати судового збору (5 діб з моменту отримання ухвали про усунення недоліків), про що зазначено в ухвалі від 04.02.2026 та роз`яснено наслідки невиконання даної ухвали. При цьому суд не роз`єднував окремо позовні вимоги.

Отже, доводи сторони позивача, викладені в заяві про усунення недоліків від 12.02.2026 не приймаються суддею як належне виконання ухвали суду від 04.02.2026 про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, ухвала суду від 04.02.2026 про залишення без руху в частині виконання вимог ст. 177 ЦПК України не виконана, матеріали позовної заяви підлягають поверненню.

Відповідно до ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Лисенко