РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 лютого 2026 року

м. Рівне

Справа № 567/1723/25

Провадження № 22-ц/4815/587/26

Рівненський апеляційний суд в складі судді Гордійчук С.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бойко В.Ф. на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погодившись з означеним рішенням суду, 12 січня 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.Ф. подав апеляційну скаргу, де заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення, покликаючись на положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, припинила підприємницьку діяльність та є одинокою матір`ю, яка має на утриманні малолітню дитину, що підтверджується доданою до апеляційної скарги довідкою Головного управління ДПС у Рівненській області від 09 січня 2026 року та податковою декларацією за 2025 рік.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Між тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року № 71731/01, § 44).

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути: документи про рівень доходу; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців; довідка про склад сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

З поданої адвокатом відомості вбачається, що загальний річний дохід ОСОБА_1 за 2025 рік становить 0 гривень.

Разом з цим, апеляційний суд зауважує, що сама по собі інформація про розмір доходів, які підлягають оподаткуванню та обліковуються органами ДПС, не може свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Надані апелянтом відомості: податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2025 року та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 2025 рік не характеризують у повній мірі майновий стан ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доходів та надані апелянтом відомості не є беззаперечними і достатніми доказами скрутного майнового стану та не підтверджують достовірність тієї обставини, що відповідач не може сплатити судовий збір, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів про її майновий стан в цілому (відомостей про грошове утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податків, наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо).

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить обставин і достатніх доказів передбачених нормою підстав для звільнення від сплати судового збору лише з тих підстав, що особа перебуває у скрутному матеріальному становищі та є одинокою матір`ю, яка має на утриманні малолітню дитину.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. 5 п.1 ч. 2 ст. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки позивачем заявлено дві немайнові вимоги та одну вимогу про стягнення моральної шкоди, то скаржнику слід сплатити судовий збір в розмірі 8175 гривень 60 копійок (5450,40*150%), за такими реквізитами: рахунок для зарахування надходжень по коду класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050): Рахунок отримувача: UA0017527, Отримувач: ГУК у Рівен.обл/Рівнен.міс.тг/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), МФО: 899998.

При заповненні платіжного документа у графі "код" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою зазначається ідентифікаційний код, у разі його відсутності в зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати "Судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ".

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185,356,357 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бойко В.Ф. про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бойко В.Ф. на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати Рівненському апеляційному суду в зазначений строк.

У випадку невиконання вимог ухвали в зазначений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Гордійчук С.О.