ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 531/1827/23

провадження № 61-10399св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Карлівська міська рада, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм» на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2025 року в складі колегії суддів: Пилипчук Л. І.,Дряниці Ю. В., Чумак Ю. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Карлівської міської ради, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм» (ТОВ «Агропромкорм») про визнання протиправними і скасування рішень міської ради, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання незаконним і скасування запису про реєстрацію права власності, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

У листопаді 2023 року ТОВ «Агропромкорм» подало до суду заяву про закриття провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до нього, у зв`язку із тим, що після відкриття провадження у справі позивач виключив товариство з числа відповідачів. Також на підставі частини третьої статті 142 ЦПК України просило стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року, заяву ТОВ «Агропромкорм» задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Агропромкорм» у зв`язку із відмовою позивача від позову в цій частині.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агропромкорм» понесені судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 5 000,00 грн.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що з урахуванням кількості проведених судових засідань у справі та кількості складених процесуальних документів представником товариства, розмір витрат має бути зменшено до 5 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року судові рішення судів попередніх інстанцій у частині вирішення питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином всі зібрані в справі докази, не врахував додаткових доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, надісланих ТОВ «Агропромкорм» у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агропромкорм» понесені судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 15 000,00 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відмовою позивача від позову, понесені відповідачем витрати в розмірі 15 000,00 грн підлягають стягненню з позивача.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2025 року змінено, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агропромкорм», із 15 000,00 грн до 3 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що стягуючи з позивача на користь ТОВ «Агропромкорм» заявлені ним витрати на правничу допомогу в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував, що позивач був обмежений у праві подати свої заперечення щодо підставності цих витрат та їх розміру.

З огляду на обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, складність цієї справи, вимоги розумності та справедливості, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності стягнутих на користь товариства витрат на правничу допомогу та наявність підстав для зменшення їх до 3 000,00 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У серпні 2025 року ТОВ «Агропромкорм» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2025 року і залишити в силі ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2025 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що в апеляційній скарзі позивач просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Питання про зменшення їх розміру не порушував, тоді як зменшення витрат на правничу допомогу можливе лише за клопотанням сторони.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 23 вересня 2025 року відкрито касаційні провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

06 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суд першої інстанції ухвалою від 16 листопада 2023 року закрив провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Агропромкорм» у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Ухвала суду першої інстанції в цій частині набрала законної сили.

У суді першої інстанції ТОВ «Агропромкорм» просило вирішити питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України).

У статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Так, у частині третій цієї статті зазначено, що в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, за загальним правилом щодо розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, у разі відмови позивача від позову витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Правничу допомогу ТОВ «Агропромком» надавала адвокат Шинкаренко М. А.

ТОВ «Агропромком» просило стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. На підтвердження понесення цих витрат надало суду відповідні договір, платіжний документ, акт прийому-передачі виконаних робіт.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечував щодо стягнення цих витрат, посилаючись, у тому числі, на те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката неспівмірний з обсягом виконаних ним робіт.

Врахувавши складність цієї справи і фактичний обсяг послуг, наданих адвокатом (складання заяви про залишення позову без руху та заяви про закриття провадження у справі в частині вимог), суд апеляційної інстанції обґрунтовано взяв до уваги доводи апеляційної скарги позивача, який у суді першої інстанції був позбавлений можливості заявити про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, і правильно зменшив розмір цих витрат до 3 000,00 грн, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постановуапеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм» залишити без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко