Справа 688/4161/25
№ 2/688/492/26
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н. Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

08.09.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 35217995 від 25.08.2020 в сумі 39460,42 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 25.08.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису укладено кредитний договір № 352179395, відповідно до якого відповідачці надано кредит в сумі 12250,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 . Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 та у подальшому додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу, відповідно до якого останнє отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого останнє отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 39460,42 грн, яка складається з: 12249 грн заборгованість по тілу кредиту, 27211,08 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

2. Рух справи

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та витребувано докази в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

19.12.2025 з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли витребувані докази.

3. Аргументи учасників справи

04.02.2026 відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Вказала, що упозовній заяві зазначено контактні дані невстановленої особи, доступу до яких не має, крім того у період направлення відповідного поштового відправлення перебувала в іншій місцевості, у зв`язку з чим була позбавлена об`єктивної можливості отримати повідомлення про надходження листа від позивача. Вказала, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги за договорами відступлення права вимоги, договорами факторингу може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав або вимоги, що може виникнути в майбутньому на підставі, в даному випадку, існуючого кредитного договору на момент укладення договорів факторингу. За договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Положення п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 щодо можливості передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому, належним чином не індивідуалізовані. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором № 352179395 від 25.08.2020, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за вказаним кредитним договором. Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018. Витяг з реєстру права вимоги № 114 від 28.12.2020 не містить підписів сторін та печаток, тому є неналежним доказом та не може підтвердити той факт, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. Позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача. ТОВ «Юніт Капітал» не довело наданими доказами порушення його прав з боку Відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № 352179395, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли. Заперечила проти покладення на неї витрат, заявлених позивачем як таких, що «пов`язані з розглядом справи», оскільки позивач не довів наявність у нього належного та дійсного права грошової вимоги до відповідача.

04.02.2026 представник позивача Хлопкова М. С. подала відповідь на відзив , у якому вказала, що РНОКПП та адреса реєстрації, зазначені в кредитному договорі, повністю збігаються з даними відповідача, ці ідентифікатори є унікальними та незмінними, на відміну від номера телефону чи електронної пошти. Факт розбіжності номера телефону з поточними не може слугувати достатнім доказом непричетності відповідача до укладення кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року, тому його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії з 28.11.2018 по 31.12.2024. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів у випадку бажання та необхідності сторін. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 30.05.2023 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 39460,42 грн. Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 28.12.2020, тобто після укладання кредитного договору № 352179395 від 25.08.2020. Зазначила, що відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено кредитний договір № 352179395 від 25.08.2020, укладено 30.05.2023, тобто через три роки після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як вважає відповідач. Реєстр прав вимоги, підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, боржник, дата переходу, підписи), то він є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами погоджено, що у випадку невиконання Фінансування Клієнт має право призупинити Фактору формування та передачу нового Реєстру прав вимоги до моменту здійснення Фінансування в повному обсязі за попередньо передані Реєстри прав вимоги. Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу - позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.

Представник позивача Хлопкова М. в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила проводити за відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданому відзиві розгляд справи просила проводити розгляд за її відсутності.

4. Фактичні обставини, встановлені судом

25.08.2020 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір № 352179395 про надання останній кредиту на суму 12250,00 грн строком на 30 днів з дисконтною процентною ставкою 0,49 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування, та позичальник зобов`язується сплатити різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення).

Пунктом 4.3 договору визначено, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2 цього договору, є процентами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

24.09.2020 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 352179395 від 25.08.2020, якою продовжено строк , на який наданий кредит за договором № 352179395 від 25.08.2020 на тридцять днів та визначили, що починаючи з 24.09.2020 позичальник сплачує проценти 1,63% в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно з цією додатковою угодою.

26.10.2020 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 352179395 від 25.08.2020, якою продовжено строк , на який наданий кредит за договором № 352179395 від 25.08.2020 на тридцять днів та визначили, що починаючи з 24.10.2020 позичальник сплачує проценти 1,30% в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою.

За платіжним доручення № ea5f9726-1371-4632-94d4-446711bb0cb5 від 25.08.2020 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачці ОСОБА_1 12250 грн за договором № 352179395 від 25.08.2020 на платіжну карку № 5168-75ХХ-ХХХХ-4590.

За повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).

Згідно з банківською випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.11.2025, довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №352179395/23052025/Э від 23.05.2025 25.08.2020 було здійснено переказ коштів в сумі 12250,00 грн на карту 5168-75ХХ-ХХХХ-4590, ідентифікатор платіжної операції: ea5f9726-1371-4632-94d4-446711bb0cb5.

За розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 352179395від 25.08.2020 станом на 28.12.2020 становить 29881,38 грн, в тому числі: 12249,34 грн тіло кредиту, 17840,28 грн проценти за період з 25.08.2020 по 28.12.2020.

28.11.2018 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 352179395, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму 30089,62 грн, з яких: 12249,34 грн тіло, 17840,28 грн відсотки.

Додатковими угодами до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 31 від 31.12.2023 продовжено строк дії договору до 31.12.2024.

За розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 352179395від 25.08.2020 становить 39460,42 грн, з яких: 12249,34 грн прострочене тіло, 27211,08 грн прострочені відсотки за період з 28.12.2020 по 11.02.2021.

05.08.2020 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 05/0820-01, за яким ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало права вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 352179395 на суму 39460,42 грн, в тому числі: 12249,34 грн тіло кредиту, 27211,08 грн відсотки.

Додатковими угодами до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022 продовжено строк дії договору до 30.12.2024 включно.

04.06.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за яким ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі за договором № 352179395від 25.08.2020, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму 39460,42 грн, в тому числі: 12249,34 грн тіло кредиту, 27211,08 грн - відсотки.

За розрахунком заборгованості ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (виписка з особового рахунку за кредитним договором №352179395 від 25.08.2020) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 352179395від 25.08.2020 станом на 25.06.2025 (включно) становить 39460,42 грн, з яких: 12249,34 грн прострочене тіло, 27211,08 грн прострочені відсотки.

4. Норми права, які застосував суд

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Особливості укладення споживчого кредитного договору визначені Законом України «Про споживче кредитування».

Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з пунктами 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення прав вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Необхідною умовою для відступлення прав вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин(наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

6. Висновки суду

З огляду на те, що відповідачка не виконала умови кредитного договору № 352179395від 25.08.2020, не повернула вчасно кредит та не сплатила відсотки, у неї наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 16708,06 грн, в тому числі: 12249,34 грн тіло кредиту, 4458,72 грн відсотки за період з 25.08.2020 по 23.11.2020.

При визначенні суми відсотків суд виходить з того, що згідно з розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період кредитування з 25.08.2020 по 23.11.2020 відповідачці було нараховано відсотків 12649,06 грн та сплачено в погашення заборгованості 8190,34 грн (12649,06 грн 8190,34 грн = 4458,72 грн.

Відсотки за період з 27.11.2020 по 25.06.2025 в сумі 22752,36 грн (27211,08 грн 4458,72 грн) нараховані після закінчення строку кредитування безпідставно.

Разом з тим, позивач не набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 352179395від 25.08.2020, оскільки на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за кредитним договором № 352179395від 25.08.2020 не існувало та сторони не могли передбачити його виникнення в майбутньому.

В зв`язку з цим, оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не набуло право вимоги до відповідачки за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, таке право не могло бути передано ним ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а ним ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

7. Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 81, 139, 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 березня 2026 року.

Суддя Н. Л. Стаднічук