Справа № 459/991/21 Головуючий у 1 інстанції Веремчук О. А.
Провадження № 22-ц/811/3042/25 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Савуляка Р.В.,Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 459/991/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду та просить виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстрації місця проживання і стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2016 АТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 58,60 кв.м, житловою площею 43,00 кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , на підставі договору Іпотеки від 24.12.2015, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 3594. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому відповідачки ОСОБА_1 .

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2025 року позов задоволено. Виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення оскаржив представник відповідачки -адвокат Пащук А.І. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Стверджує, що на момент ухвалення рішення банк вже не був власником квартири, тому вчинив недобросовісні дії , приховаши від суду інформацію про те, що квартира була виставлена на торги і саме відповідачка придбала таку з торгів 26.09.2023 року. Тобто відповідачка з 26.09.2023 року є власником квартири з якої позивач намагається її незаконно виселити. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення,яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача судові витрати по оплаті судового збору та на правову допомогу.

22 грудня 2025 року представник позивача-Кухар Олександр Олександрович надіслав через «Електронний суд» заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. В обґрунтування заяви зазначає, що право позивача на подання відмови від позову передбачене ст.373 ЦПК України, а тому позивач скориставшись таким правом відмовляється від позову. Просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. Стверджує, що наслідки відмови від позову відомі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами п.3ч.1ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч.2ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі на звернення до суду за вирішенням цього спору.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу ( ст.373 ЦПК України).

За змістом ч.2ст.373 ЦПК якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1,2 ст.64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Кухар Олександр Олександрович передставляє інтереси позивача АТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності №11606-К-О від 16 липня 2024 року, виданої на три роки та чинної до 16 липня 2027 року. В довіреності вказано, що з метою належного виконання повноважень за довіреністю представник вправі підписувати , подавати та отримувати будь-які інші відмінні від названих в довіреності документи, які хоч прямо і не зазначені в довіренсті , але передбачені чинним законодавством України та будуть необхідними для повного виконання дорученого.

Враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, обмежень щодо подання відмови від позову представником Кухар О.О., судом не встановлено, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову та , як наслідок цього, рішення суду першої інстанції слід визнати нечинним і закрити провадження у справі.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Представник відповідача-адвокат Пащук А.І не зазначив розмір понесених витрат на правничу допомогу, не подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,такий відсутній в договорі про надання правничої допомоги, тому суд позбавлений можливості вирішити питання стягнення витрат на правничу допомогу.

За подання апеляційної скарги відповідачка оплатила 3405,00 грн., що стверджується квитанцією ID:9018-9449-3411-0133 від 02.09.2025 року, які підлягають стягненню в її користь з позивача.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 43; 49; 206; п.4 ч.1ст.255; 373; п.3ч.1ст.374; ч.1ст.377 ; 383, 384; 389-391 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в:

Заяву представника АТ КБ «Приватбанк» Кухаря Олександра Олександровича про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від позову до ОСОБА_1 про виселення.

Визнати нечинним рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2025 року.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса:01001 м.Київ, вул.. Грушевського,буд.1Д) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) 3405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять грн.) сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня постановлення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 09 лютого 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра