Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/714/25

Провадження № 2/126/110/2026

"28" січня 2026 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно з тих підстав, що як стверджує, що він отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,7184 га з кадастровим номером :01:992:0139 з цільовим призначенням землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 так як відсутній оригінал заповіту або його дублікат.

Те, що він має право на спадщину свідчить наступним.

За життя батька ним було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Колісниченко Г.І. 16.02.2018, згідно якого земельну частку (пай) розміром 1,7184 га батько заповів йому.

За час існування Лісниченської сільської ради після посвідчення заповіту сільська рада вчасно його не внесла в спадковий реєстр заповітів.

Відповідачам відомо про заповідальне розпорядження їх батька щодо нього. Так як вирішити в позасудовому порядку спір щодо спадкового майна неможливо, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо нерухомого майна, на яке він має право.

Він являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька, а також спадкоємцем за законом. Крім нього, спадкоємцями за законом є відповідачі, інших спадкоємців немає.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 1,7184 га, кадастровий номер :01:992:0139 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Лісниче Гайсинського району Вінницької області та на 1/6 частки житлового будинку - А, загальною площею 82,3 кв.м, житловою площею 40 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд: а - веранда, Б - будівля кухні, В - сарай, в - сарай, Г - гараж, Д - сарай, д - сарай, П - погріб, Ж - навіс, Т - вбиральня, 1-3 - огорожа, 4 - криниця, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить померлому ОСОБА_5 та на 1/6 частки житлового будинку - А, загальною площею 82,3 кв.м, житловою площею 40 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд: а - веранда, Б - будівля кухні, В - сарай, в - сарай, Г - гараж, Д - сарай, д - сарай, П - погріб, Ж - навіс, Т - вбиральня, 1-3 - огорожа, 4 - криниця, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

ОСОБА_2 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно тих підстав, що як стверджує, що він отримав у нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно, а саме земельної ділянки площею 1,8372 га, кадастровий номер :01:002:0341 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як відсутній оригінал заповіту або його дублікат.

Крім того, із-за помилки Державного земельного кадастру спадковому майну присвоєно не вірний кадастровий номер. Про вказане свідчить листом заступника начальника управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Усенко Я. № 1594/25-24 від 12.11.2024.

Те, що він має право на спадщину свідчить наступним.

Дійсно за життя батька ним був складений заповіт та посвідчений секретарем виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Т.Г. Колісниченко 16.11.2011, згідно якого належну земельну частку (пай) розміром 1,872 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 181111, яка знаходиться на території Лісниченської сільської ради батько заповів йому.

За час існування Лісниченської сільської ради після посвідчення заповіту сільська рада вчасно його не внесла в спадковий реєстр заповітів.

Відповідачам відомо про заповідальне розпорядження їх батька щодо нього. Так як вирішити в позасудовому порядку спір щодо спадкового майна неможливо, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо нерухомого майна, на яке він має право.

Він являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька, а також спадкоємцем за законом. Крім нього, спадкоємцями за законом є відповідачі, інших спадкоємців немає.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на земельну ділянку, площею 1,8372 га, кадастровий номер :01:002:0341 з цільовим призначенням землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Лісниче Гайсинського району Вінницької області.

Представник позивача - зустрічного відповідача ОСОБА_1 адвокат Янчук В.М. надав заяву, в якій первісний позов підтримав, зустрічний позов визнає, просить розглянути справу в його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Представник відповідача - зустрічного позивача ОСОБА_2 адвокат Янчук О.В. надав заяву, в якій первісний позов визнає, зустрічний позов підтримує, просить розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_2 .

Відповідачі за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали заяви, в яких первісний та зустрічний позови визнають, просять розглянути справу в їх відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її син ОСОБА_5 та частину спадкового майна оформив, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.2011.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Позивач - зустрічний відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , що підтверджується його заявою (про прийняття спадщини як за законом, так за заповітом), зареєстрованою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 25, спадкова справа № 12/2024 20.02.2024.

Відповідач - зустрічний позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , що підтверджується його заявою (про прийняття спадщини за заповітом), зареєстрованою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 24, спадкова справа № 12/2024 20.02.2024.

Відповідачка за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_3 відмовилась від спадщини її померлого чоловіка ОСОБА_5 , що підтверджується її заявою про відмову від спадщини, зареєстрованою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 26, спадкова справа № 12/2024 21.02.2024.

Відповідач за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_4 відмовився від спадщини його померлого батька ОСОБА_5 , що підтверджується його заявою про відмову від спадщини, зареєстрованою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 27, спадкова справа № 12/2024 21.02.2024.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку (пай), кадастровий номер 010020139 розміром 1,7184 га - згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 181112, яка знаходиться на території Лісниченської сільської ради заповів своєму синові ОСОБА_1 , що підтверджується копією архівного заповіту Лісниченської сільської ради, посвідченого 16.02.2018 секретарем виконкому Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області Колісниченко Г.І.

ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку (пай), розміром 1,8372 га згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку ВН № 181111 заповів ОСОБА_2 , що підтверджується копією архівного заповіту Лісниченської сільської ради, посвідченого 16.11.2011 секретарем Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області Колісниченко Т.Г.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., до якої звернулась представник довірителя (спадкоємця) ОСОБА_2 - ОСОБА_7 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я її довірителя на земельну ділянку, що належала його батьку ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту або його дублікату, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 217/02-31 від 16.08.2024.

Приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., до якої звернулась представник довірителя (спадкоємця) ОСОБА_1 - ОСОБА_7 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я її довірителя на земельну ділянку, що належала його батьку ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту або його дублікату, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 218/02-31 від 16.08.2024.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 до суду з позовами про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст. 392 ЦК України.

Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Черкес Н.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до Бершадської міської ради з заявою щодо внесення відомостей про заповіти до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ.

У зв`язку з вищенаведеним, Бершадська міська рада звернулась до Вінницької регіональної філії державного підприємства "Національні інформаційні системи", як розпорядника Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ з проханням підтвердити або спростувати наявність відомостей у Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ про заповіти ОСОБА_8 , що підтверджується листом Бершадської міської ради № Ч-25-2 від 27.03.2024.

Згідно повідомлення Вінницької регіональної філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" (далі Філія), вона не є розпорядником Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ. При цьому, зазначено, що реєстраторами є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які вносять відомості до Спадкового реєстру, перевіряють за даними Спадкового реєстру інформацію про наявність або відсутність посвідчених заповітів, спадкових договорів, заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину і видають (виготовляють) відповідні витяги та інформаційні довідки.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. № 75897251 від 20.02.2024, відносно ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Так, підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачеві за первісним позовом ОСОБА_1 та позивачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітами є відсутність оригіналів заповітів або їх дублікатів.

Відсутність оригіналів заповітів є суттєвою перешкодою для оформлення спадщини за заповітом. Нотаріус діяв правомірно, відмовивши у видачі свідоцтв без оригіналу, оскільки саме оригінал є основним доказом волевиявлення спадкодавця. Копія заповіту, навіть нотаріально засвідчена, не має такої ж юридичної сили, як оригінал.

Разом з тим, заповіти не визнавалися недійсними.

Відсутні й підстави вважати, що архівні копії доданих до позовів заповітів не відповідають дійсному змісту оригіналів заповітів.

Отже, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітами після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_5 . Тому враховуючи, що померлий ОСОБА_5 заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (кожному з них) по земельній ділянці, тому первісний позов в цій частині (визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом) та зустрічний позов у повному обсязі підлягають задоволенню.

Крім того, згідно довідки відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, станом на 21.07.2016 в державному земельному кадастрі зареєстровано земельні ділянки з кадастровим номером :01:002:0341 відповідно до технічної документації з землеустрою від 31.05.2016, розробленого Вінницькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК"на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН 181111 від 04.03.2003 на території Лісниченської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на ім`я ОСОБА_6 . На час реєстрації в державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0138, який зазначений у державному акті серії ВН 181111 від 04.03.2003 внесено до ДЗК іншу земельну ділянку, на яку видано та зареєстровано державний акт також із кадастровим номером :01:002:0138, виданий на ім`я ОСОБА_9 . Тому при реєстрації земельної ділянки в ДЗК кадастровим реєстратором було прийнято рішення присвоїти інший кадастровий номер вищезазначеній земельній ділянці ОСОБА_6 , а саме взамін кадастрового номера :01:002:0138, який зазначений в державному акті серії ВН 181111 від 04.03.2003 визначено новий :01:002:0341. Крім того, станом на 29.08.2016 до державного земельного кадастру надійшла інформація про державну реєстрацію речового права № 16202741 за ОСОБА_5 та відомості про оренду з ПП "Валентина" терміном на 15 років. Оскільки до системи ДЗК надійшли речові права на згадану земельну ділянку, відділ не в змозі внести зміни щодо інформації про власника та кадастровий номер земельної ділянки. Отже, враховуючи вищезазначене, відділ підтверджує те, що власником даної земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0341 дійсно являється ОСОБА_6 відповідно до вищезазначеного державного акту.

Відповідно до довідки Бершадської міської ради № 01-14/2057 від 06.11.2023, згідно погосподарської книги № 7 особовий рахунок № НОМЕР_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до дворів колгоспників. Станом на 15.04.1991 склад двору був слідуючий:

1. ОСОБА_6 1926 р.н. - голова двору;

2. ОСОБА_5 1951 р.н. - син;

3. ОСОБА_3 1956 р.н. - невістка;

4. ОСОБА_4 1975 р.н. - онук;

5. ОСОБА_2 1978 р.н. - онук;

6. ОСОБА_1 1986 р.н. - онук.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у встановленому на час побудови порядку набули право власності кожен на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено і підтверджується доказами по справі, що належну ОСОБА_6 1/6 частку житлового будинку успадкував ОСОБА_5 , тому після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку (1/6 + 1/6 = 2/6 (1/3)).

Враховуючи вищезазначене, первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 392, 1233, 1273, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 200, 206 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Лісниченської сільської ради Гайсинського (Бершадського) району Вінницької області, площею 1,7184 га, кадастровий номер :01:002:0139, цільове призначення (використання) - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 право власності на 1/3 частки житлового будинку - А, загальною площею 82,3 кв.м, житловою площею 40 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд: а - веранда, Б - будівля кухні, В - сарай, в - сарай, Г - гараж, Д - сарай, д - сарай, П - погріб, Ж - навіс, Т - вбиральня, 1-3 - огорожа, 4 - криниця, що розташовані по АДРЕСА_1

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Лісниченської сільської ради Гайсинського (Бершадського) району Вінницької області, площею 1,8372 га, кадастровий номер :01:002:0341, цільове призначення (використання) - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь