СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

12 березня 2026 року м. Снігурівка

справа №485/433/26

провадження № 2-н/485/53/26

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 ,

установила:

12 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 у загальній сумі 3101,76 грн за період 01.07.2023 по 01.03.2026, та понесених судових витрат.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу вбачаю наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями правил підсудності.

За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 30 ЦПК передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за якою рахується зазначена заборгованість.

Тобто предметом заяви у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, а такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Оскільки заборгованість за надання послуг ЖКГ виникла з приводу обслуговування нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Новобузького районного суду Миколаївської області, дана справа підсудна саме цьому суду.

Таким чином, заява про видачу судового наказу подана заявником з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 165, 166, 186, 260, 353-354 ЦПК України, суддя

постановила:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Повернути заяву про видачу судового наказу з доданими до неї матеріалами Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Дата складення ухвали 12 березня 2026 року.

Суддя О.П.Бодрова