ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1474/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача адвоката Матюшко Л. І.,

представника відповідача адвоката Бірюкової О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2025 року в складі судді Баркової Н.В. по справі № 953/10599/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними та зобов`язання поновити електропостачання за тарифами для побутового споживача, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі ПрАТ «Харківенергозбут») про визнання дій незаконними та зобов`язання поновити електропостачання за тарифами для побутового споживача.

Позов мотивовано тим, що 27 березня 2024 року на підставі договору купівлі-продажу вона стала власником гаражу літери «Г», площею 17,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, на якій розташований гараж є прибудинковою територією за вищевказаною адресою, що обслуговується дільницею № НОМЕР_1 КП «Жилкомсервіс» ХМР.

Гараж придбаний для зберігання та живлення електромобілю «NISSAN» держ. номер НОМЕР_2 . Для здійснення підприємницької та будь-якої іншої діяльності гаражне приміщення не використовується.

08 квітня 2024 року між нею як побутовим споживачем та ПрАТ «Харківенергозбут» укладено договір № 61 про постачання електричної енергії, шляхом підписання заяви-приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до умов договору, починаючи з 27 березня 2024 року вона здійснювала оплату за спожиту електроенергію, як побутовий споживач, згідно показів лічильника за тарифом 4,32 грн/Квт. Однак ПрАТ «Харківенергозбут» виставлено рахунок від 13 серпня 2024 року (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) за спожиту електроенергію за липень 2024 року, виходячи з тарифу за спожиту електроенергію 8,53494 грн/Квт (разом з ПДВ).

Листом від 19 серпня 2024 року відповідачем повідомлено про внесення змін до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 29 травня 2024 року, а саме про постачання споживачу електричної енергії на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів. При цьому лист з пропозицією про зміну умов договору від 29 травня 2024 року за № 31/05-627 нею отримано не було.

30 серпня 2024 року нею подано претензію про усунення порушень умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з вимогою переглянути розрахунок нарахованої до сплати суми за спожиту електроенергію з застосуванням тарифу для побутових споживачів, проте її заява залишена без задоволення.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати дії ПрАТ «Харківенергозбут» щодо заміни тарифної категорії з «Побутовий споживач» на «Малий непобутовий споживач» незаконними; зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» поновити електропостачання за тарифом «Побутовий споживач» за об`єктом споживання: гараж літера «Г», площею 17, 8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 ; зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» провести перерахунок вартості наданих послуг за адресою розташування належного позивачу на праві власності гаражу літера «Г» АДРЕСА_1 з 01 липня 2024 року за тарифом «Побутовий споживач».

21 січня 2025 року ПрАТ «Харківенергозбут» подано відзив на позов, в якому товариство просило залишити позов без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1272 від 05 жовтня 2022 року внесено зміни до «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, відповідно до яких до об`єктів побутового споживача можуть бути віднесені лише об`єкти житлової нерухомості, зазначені в п. 14.1.129 Податкового кодексу України.

Відповідно до вказаних вимог окремо збудовані індивідуальні гаражі не є об`єктом житлової нерухомості, у зв`язку з чим у Товариства відсутні підстави для постачання електричної енергії на об`єкти визначені як «гараж» за фіксованими цінами, а саме за тарифом для побутових споживачів.

У зв`язку з вищезазначеним, на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про внесення змін до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вих. № 31/05-627 від 2 травня 2024 року на зазначену позивачем адресу у заяві-приєднанні до Договору, а саме: вул. Велика Гончарівська, буд. 3, м. Харків.

ПрАТ «Харківенергозбут» вжито усіх заходів для повідомлення позивача щодо внесення змін до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За відсутності письмової заяви від споживача щодо дострокового розірвання у зв`язку з неприйняттям умов нової комерційної пропозиції у передбачені Правилами терміни, постачання відбувається на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів та зміни до договору вважаються такими, що відбулись з 01 липня 2024 року.

Електрична енергія, що використовується в гаражі, не відноситься до побутових потреб, а тому фіксовані ціни на електричну енергію, визначені у Положенні, для гаражів не застосовуються.

Заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (гараж) станом на 31 грудня 2024 року складає суму у розмірі 5 190,27 грн та підлягає оплаті. Позивач проводить власний аналіз діючого законодавства у сфері енергетики та надає висновки, проте позивач не має таких повноважень.

Вказувало, що предметом даного позову не є оскарження законності постанов НКРЕКП та у Товариства відсутні повноваження здійснювати аналіз щодо законності, незаконності та відповідності тих чи інших законів та постанов НКРЕКП.

Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії ПрАТ «Харківенергозбут» щодо заміни споживачу ОСОБА_1 тарифної категорії з «Побутовий споживач» на «Малий непобутовий споживач» незаконними.

Зобов`язано ПрАТ «Харківенергозбут» поновити електропостачання споживачу ОСОБА_1 за тарифом «Побутовий споживач» за об`єктом споживання: гараж літера «Г», площею 17,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Зобов`язано ПрАТ «Харківенергозбут» провести перерахунок вартості послуг, наданих споживачу ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року за об`єктом споживання: гараж літера «Г», площею 17,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , із застосуванням тарифу «Побутовий споживач».

Стягнуто з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка використовує гараж як фізична особа, виключно для побутових потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької або господарської діяльності, тому дії ПрАТ «Харківенергозбут», що полягали у зміні їй тарифної категорії на «непобутовий споживач» чи «малий непобутовий споживач», замість «Побутовий споживач», є протиправними.

Зміни до визначення поняття «об`єкт побутового споживача» не можуть бути підставою для автоматичної зміни умов договору про постачання електроенергії та зміни побутовому споживачу тарифної категорії, адже сам статус споживача як побутового у зв`язку з використанням ним електричної енергії на побутові потреби не змінився. За таких обставин суд першої інстанції вважав, дії відповідача зі зміни тарифу нарахування послуг лише на підставі змін до визначення «об`єкт побутового споживача» у Правилах роздрібного ринку електричної енергії не відповідають вимогам закону, засадам рівності, принципам розумності та справедливості та порушують права позивача як споживача послуг, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

На вказане судове рішення 14 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» ПрАТ «Харківенергозбут» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, товариство просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у постачальника відсутні правові підстави постачати електричну енергію на об`єкт нежитлової нерухомості за фіксованою ціною для побутових споживачів, оскільки гараж позивачки не охоплюється поняттям «об`єкт побутового споживача», а тому відсутні підстави для постачання електричної енергії на вказаний об`єкт за фіксованими цінами, а саме за тарифом для побутових споживачів, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року.

Судом першої інстанції не враховано правову природу договору між сторонами а також відсутність інших нормативно-правових актів, окрім прямих норм Правил, для визначення належності об`єкта споживача. Як Податковим кодексом України, так і Житловим кодексом України, «гараж» не віднесено до об`єктів побутового споживача, визначених п. 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил.

Споживачі, об`єкти яких є «гараж», втратили статус «побутовий споживач» та мають право на отримання універсальної послуги, як малі непобутові споживачі, тому Товариством вжито заходів по зміні умов постачання та переведенню Позивача на постачання на умовах комерційної пропозиції № 1.

Судом першої інстанції не взято до уваги висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22, за змістом якої прийняті нормативно-правові акти НКРЕКП в межах її повноважень є обов`язковими для учасників ринку.

Листом ПрАТ «Харківенергозбут» вих. від 29 травня 2024 року № 31/05-627, направленим на адресу ОСОБА_1 , останню було повідомлено, що постачання електричної енергії на її об`єкт буде здійснюватися на умовах комерційної пропозиції № 1 (для малих непобутових споживачів) через невідповідність об`єкта (гаража) позивача критеріям об`єкту побутового споживача та, відповідно, попередньо обраній комерційній пропозиції (для побутових споживачів).

За відсутності письмової заяви від Споживача щодо дострокового розірвання у зв`язку з неприйняттям умов нової комерційної пропозиції у передбачені Правилами терміни, постачання відбувається на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів та зміни до договору вважаються такими, що відбулись з 01 липня 2024 року.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвоката Бірюкову О. П., яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача адвокат Матюшко Л. І., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником гаражу літ. «Г», площею 17,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 27 березня 2024 року (том 1, а.с. 12-13).

30 квітня 2024 року шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ОСОБА_1 та ПрАТ «Харківенергозбут» укладений договір № 61 постачання електричної енергії (том 1, а.с. 121-123).

Відповідно до додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії початком постачання електричної енергії визначено 27 березня 2024 року, постачання електричної енергії здійснюється на об`єкт гараж за адресою: АДРЕСА_1 .

Додатком № 3 до Договору погоджено Комерційну пропозицію № 24, Відповідно до п. 1 якої фіксовані ціни на електроенергію, що відпускається індивідуальним побутовим споживачам з 01 червня 2023 року до 30 квітня 2024 року становлять за 1 кВт/год: без податку на додану вартість 2,20 грн; з податком на додану вартість 2,64 грн». Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів застосовуються згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2023 року № 1375 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 483». Інформація про діючу ціну електричної енергії розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. За п.12 договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії (том 1, а.с. 124).

Договором передбачено можливість надання послуги на умовах для індивідуальних побутових споживачів, встановлених комерційною пропозицією № 26, відповідно до п.1 якої фіксовані ціни на електроенергію, що відпускається індивідуальним побутовим споживачам з 01 травня 2024 року до 31 травня 2024 року становлять за 1 кВт/год: без податку на додану вартість 2,20 грн; з податком на додану вартість 2,64 грн, а також встановлених комерційною пропозицією № 28, відповідно до п.1 якої фіксовані ціни на електроенергію, що відпускається індивідуальним побутовим споживачам з 01 червня 2024 року до 30 квітня 2025 року становлять за 1 кВт/год: без податку на додану вартість 3,60 грн; з податком на додану вартість 4,32 грн (том 1, а.с.101-102) .

Відповідно до рахунку від 13 серпня 2024 року (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) за спожиту електроенергію за липень 2024 року тариф за спожиту електроенергію змінено на 8,53494 грн/Квт (з ПДВ) і нараховано до сплати 6792,45 грн (том 1, а.с.19).

Листом від 19 серпня 2024 року відповідач ПрАТ «Харківенергозбут» повідомлено про внесення змін до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 29 травня 2024 року, а саме про постачання споживачу ОСОБА_1 електричної енергії на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів (а.с. 22-23, 103-104).

Листом від 11 вересня 2024 року на заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2024 року ПрАТ «Харківенергозбут» повідомлено, що чинним законодавством України встановлений вичерпний перелік об`єктів, які відносяться до об`єктів житлової нерухомості, серед яких відсутні окремо збудовані індивідуальні гаражі. На підставі вищевикладеного, у Товариства відсутні підстави для постачання електричної енергії на об`єкти, визначені як «гараж» за фіксованими цінами, а саме за тарифом для побутових споживачів, який встановлений постановою КМУ від 05 червня 2019 року № 483 «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (зі змінами). На адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про внесення змін до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вих. №31/05-627 від 29 травня 2024 року (відправлення АТ «Укрпошта» № 566). Таким чином за відсутності письмової заяви від споживача щодо дострокового розірвання у зв`язку з неприйняттям умов нової комерційної пропозиції у передбачені Правилами терміни, постачання відбувається на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів та зміни до договору вважаються такими, що відбулись з 01 липня 2024 року (том 1, а.с 34-36).

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожному гарантує право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Закон України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії визначають різні категорії споживачів за критерієм використання ними електричної енергії.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

непобутовий споживач - фізична особа-підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання;

побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

малий непобутовий споживач - споживач, який не є побутовим споживачем і купує електричну енергію для власного споживання, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт.

Згідно із п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім нотаріальної, підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, зокрема діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, зі створення віртуальних активів (майнінгу) та надання інших платних послуг, у тому числі у сфері сільського зеленого туризму тощо.

Побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Системний аналіз наведених вище термінів дає змогу дійти висновку, що для того, щоб споживача, фізичну особу, вважати побутовим споживачем або віднести до категорії побутових споживачів, необхідно щоб електрична енергія використовувалась (споживалася) фізичною особою виключно для забезпечення власних побутових потреб, до яких відноситься задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача.

У свою чергу, якщо фізична особа використовує (споживає) електричну енергію для забезпечення та/або задоволення підприємницької, професійної та/або господарської діяльності, то вона не може вважатися побутовим споживачем в розумінні Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також не може відноситися і до цієї категорії споживачів.

Отже, законодавством визначений чіткий перелік суб`єктів, яких потрібно вважати саме побутовими споживачами, а також визначено вид потреб та коло суб`єктів, які не підпадають під це поняття, зокрема, фізичні особи, які використовують електричну енергію для забезпечення власних потреб, що включають професійну діяльність.

Тобто, однією із умов для віднесення споживача до категорії малих непобутових споживачів є та обставина, при якій він винятково не мав би вважатися побутовим споживачем, а також при якій він не відповідав би самій сутті поняття «побутовий споживач».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1272 від 05 жовтня 2022 року внесено зміни до пункту 1.1.2 Правил та визначено, що об`єкт побутового споживача квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості.

У свою чергу, положеннями пп. Г. пункту 14.1.129-1 статті 14 ПК України встановлено, що гаражі (підземні й наземні) та криті автомобільні стоянки належать до об`єктів нежитлової нерухомості.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2024 у справі № 911/1359/22 дійшла таких висновків.

Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні № 9-рп/2001 від 19 червня 2001 року у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії.

Постанова НКРЕКП має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Змінюючи для ОСОБА_1 умови комерційної пропозиції, а саме тариф, за яким нараховується оплата за послуги, ПрАТ «Харківенергозбут» виходило з того, що належний їй гаражний бокс, де здійснюється користування електричною енергією, не є об`єктом побутового споживача у розумінні п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312. Внаслідок внесення змін до Правил Постановою НКРЕКП від 05 жовтня 2022 року № 1272 суттєво змінено визначення «об`єкт побутового споживача» саме по відношенню до гаражів. Виходячи зі змісту п. 14.1.1291 Податкового кодексу України гаражі є об`єктами нежитлової нерухомості. Отже, відповідач керувався тим, що споживачі, у власності/користуванні яких знаходяться об`єкти, які у розумінні п. 14.1.129 Податкового кодексу України не є об`єктами житлової нерухомості, зокрема, окремо збудовані індивідуальні гаражі, втрачають статус «побутового споживача» та, відповідно, право споживати електричну енергію за фіксованими цінами на електричну енергію для побутових споживачів, і мають право на отримання універсальної послуги як малі непобутові споживачі.

Однак, колегія суддів вважає, що такі зміни до визначення поняття «об`єкт побутового споживача» не можуть бути підставою для автоматичної зміни умов договору про постачання електроенергії та зміни побутовому споживачу тарифної категорії на «непобутовий споживач» чи «малий непобутовий споживач», адже сам статус споживача як побутового у зв`язку з використанням ним електричної енергії на побутові потреби не змінився.

Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

Норми Закону України «Про ринок електричної енергії» не ставлять питання віднесення споживача до побутового чи непобутового у залежність від спеціальних ознак об`єкта, на якому здійснюється використання електричної енергії, а розмежовують споживачів за статусом (юридична особа, ФОП та фізична особа) і цільовим використанням електроенергії. Відповідний об`єкт (нерухоме майно) безпосередньо пов`язаний зі споживачем, адже комунальні послуги надаються саме певній особі, а не об`єкту нерухомості. Положення вказаного Закону не звужують коло побутових споживачів залежно від особливостей приміщень чи інших об`єктів, на яких ця енергія використовується.

Правила роздрібного ринку електричної енергії докладно регламентують механізм реалізації Закону, уточнюючи його зміст. Проте норми Правил мають тлумачитися у системному зв`язку з нормами Закону, та положення постанови НКРЕКП не можуть суперечити закону як нормативно-правовому акту вищої юридичної сили та нівелювати його норми, погіршуючи становище споживачів, які є власниками певних об`єктів нерухомого майна, зокрема, гаражів.

Отже, дії відповідача зі зміни тарифу нарахування послуг лише на підставі змін до визначення «об`єкт побутового споживача» у Правилах роздрібного ринку електричної енергії не відповідають вимогам закону, засадам рівності, принципам розумності та справедливості та порушують права позивачки як споживача послуг.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала, що використовує гараж літери «Г», площею 17,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення побутових потреб своєї сім`ї, а саме для обслуговування транспортного засобу NISSAN LEAF держ. номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску. ОСОБА_1 не зареєстрована як ФОП, доказів, що на зазначеному об`єкті вона або члени її сім`ї здійснюють господарську або професійну діяльність матеріали справи не містять.

Доказів, що мета використання позивакою електричної енергії, яка постачається до її гаражу має комерційний характер і не пов`язана з побутовими потребами, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача зі зміни тарифної категорії незаконними та зобов`язання поновити їй постачання за тарифом для побутового споживача з подальшим перерахуванням вартості послуг.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «Харківенергозбут» щодо того, що критерієм при визначенні категорії споживача є не факт споживання для побутових потреб чи для комерційного використання, а статус об`єкта споживача як нежитлового приміщення, колегія суддів відхиляє, адже таке тлумачення Правил роздрібного ринку електричної енергії суперечить сутності поняття побутового споживача, визначеному цими ж Правилами та Законом України «Про ринок електричної енергії».

Заперечення ПрАТ «Харківенергозбут» про те, що позивачка була повідомлена про внесення змін до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, їй було роз`яснено право на зміну постачальника електричної енергії та дострокове розірвання договору, висновків суду щодо неправомірності його дій зі зміни тарифу не спростовують.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» залишити без задоволення.

Рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук