МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/815/26
Провадження № 6/210/40/26
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання Колос Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Семенко Ірини Вячеславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 11 лютого 2026 року надійшло подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Семенко Ірини Вячеславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України головним державним виконавцем Семенко Іриною Вячеславівною знаходиться виконавче провадження 78625755 з виконання Виконавчий лист № 160/1934/25 виданий 29.04.2025 про Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг 52958,99 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином Україна.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем винесено постанови та накладено арешт на кошти та майно боржника. Згідно відповіді МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб, а саме: MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Транспортний засіб згідно постанови державного виконавця від 21.10.2025 знаходиться у розшуку.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме 1/5 частки квартири у спільній частковій власності, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110. Іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду не виявлено.

Державним виконавцем систематично направляються платіжні інструкції до банківських установ та списуються кошти з рахунків боржника в рахунок погашення боргу.

Враховуючи викладене, державний виконавець просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , 22021993 року народження, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 160/1934/25, виданим 29.04.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь бюджету податкового боргу в сумі 52958,99 грн.

Зважаючи на негайний розгляд подання відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд дійшов до наступних висновків.

Як стверджує у поданні державний виконавець, на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 78625755 про стягнення з ОСОБА_1 на корить бюджету податкового боргу в сумі 52958,99 гривень.

Також у поданні державний виконавець посилається на те, що в межах зазначеного виконавчого провадження вчинено ряд виконавчих дій відповідно до приписів закону: виносив постанови про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника, направлялися запити щодо майнового стану боржника, наявності доходу, боржник викликалася до виконавця тощо.

Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання боржником будь-яких постановлених виконавцем в межах виконавчого провадження постанов та викликів до виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України від 21 січня 1994 року №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Даним Законом встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 6 Закону №3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

З наведених положень закону вбачається, що підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а винна поведінка боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов`язань.

Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Пункт дев`ятнадцятий частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлює, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону №3857-XII та положеннями Закону № 1404-VIII, слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.

Під ухиленням від виконання зобов`язання слід розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина п`ята статті 81 ЦПК України).

Безспірні докази щодо свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку по сплаті заборгованості в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи відсутні достовірні відомості, що ОСОБА_1 викликався до приватного виконавця та отримував такі виклики, також відсутні докази отримання боржником постанов про відкриття провадження та про накладення арешту на майно та кошти.

Сама по собі наявність у боржника невиконаного зобов`язання не є безумовною підставою для обмеження його права виїзду за межі України, і викладених державним виконавцем у поданні доводів недостатньо для обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України є крайнім заходом щодо виконання рішення суду, а тому задоволення подання обмежує конституційні права ОСОБА_1 без достатніх правових підстав для цього.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261,352-355,441 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Семенко Ірини Вячеславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя: Р. Є. Скотар