Справа №484/5425/25
Провадження №2/484/109/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі : головуючого судді - Медведєва Н.А.,

секретар судового засідання Пелех Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу в м.Первомайську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений Договір №4746893, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 400грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору.

16.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений Договір №103692994, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит в сумі 8138,00грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору.

Крім того, 24.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачкою укладено Договір №75126244, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит в сумі 2001,00грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору.

Відповідач не виконав умови кредитних договорів - не повернув отримані в кредит кошти, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позикодавцями за кредитними договорами, через що утворилася заборгованість: за договором

№4746893 від 22.07.2021 в розмірі 29922,17грн, яка складається з 3152,00грн - заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 25610,17грн - заборгованості за нарахованими процентами, 1160грн. за комісіями; за договором №103692994 від 16.07.2021 в розмірі 34873,85грн, яка складається з 3789,00грн - заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30096,85грн - заборгованості за нарахованими процентами, 988,00грн. за комісіями; за договором №75126244 від 24.08.2021 заборгованість в розмірі 6178,88грн, яка складається з 2001,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 4141,27грн - заборгованості за нарахованим процентами, інфляційні збитки 32грн., та 4,600 грн - нарахованих 3% річних.

29.11.2021 укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4746893. 10.01.2023 укладений договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4746893. Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4746893.

30.11.2021 укладений договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103692994. 10.01.2023 укладений договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103692994. Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №103692994.

27.01.2022 укладений договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75126244. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75126244. Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75126244.

Ухвалою від 13.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті.

Ухвалою від 28.10.2025 розгляд справи відкладений за клопотанням представниці відповідача.

13.11.2025 до суду надійшов відзив, відповідно до якого представниця відповідача заперечувала проти позову, вказуючи, що проценти за договором №4746893 нараховані після закінчення строку повернення. Крім того, відповідач частково погашав кредит. Отже за період з 22.07.2021 по 19.09.2021 він сплатив на рахунок погашення тіла кредиту 848грн, на погашення відсотків 2660,0грн. Отже, заборгованість за таким договором складає за тілом кредиту 3152,00грн, за відсотками 4334,17грн. За договором №103692994 проценти нараховані після закінчення строку повернення. Крім того, відповідач частково погашав кредит. Отже за період з 16.07.2021 по 14.09.2021 він сплатив на рахунок погашення тіла кредиту 1411,00грн, на погашення відсотків 973,00грн. Отже, заборгованість за таким договором складає за тілом кредиту 3789,00грн, за відсотками 3194,95грн. За договором №75126244 нараховані після закінчення строку повернення. Крім того, відповідач частково погашав кредит. Так 08.09.2021 він сплатив на погашення процентів 547,52грн. Отже, з наданих позивачем документів не можливо встановити розмір заборгованості.

18.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Ухвалою суду від 03.12.2025 витребувана від АТ КБ «ПРИВАТБАНК (), місце знаходження:01001,м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) інформація: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; про переказ коштів та їх зарахування на картковий рахунок карти № НОМЕР_2 в сумі 4000грн 22.07.2021, у сумі 5200 грн 00 коп., які 16.07.2021 року були на неї перераховані за період з 16.07.2021 по 29.07.2021; про переказ коштів та їх зарахування на картковий рахунок карти № НОМЕР_4 *71 у сумі 2001 грн 00 коп. за період із 24.08.2021 по 31.08.2021. 14.01.2026 така інформація надійшла до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача надала клооптання про розгляд справи без її участі та участі відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію», «;Про електронний цифровий підпис»(в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію).

22.07.2021 ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та відповідач (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №4746893, за умовами якого кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 4000грн зі сплатою процентів за користування коштами та одноразової комісії у сумі 1160грн.

За умовами п. 1.3 та 1.4 договору кредит надається строком на 15 днів, а саме до 06.08.2021.

У п. 1.5.2 та 1.6 договору сторони передбачили, що проценти за користування кредитом складають 1800грн, які нараховуються за процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

16.07.2021 ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та відповідач (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №103693994, за умовами якого кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 5200грн зі сплатою процентів за користування коштами та одноразової комісії у сумі 998грн.

За умовами п. 1.3 та 1.4 договору кредит надається строком на 15 днів, а саме до 31.07.2021.

У п. 1.5.2 та 1.6 договору сторони передбачили, що проценти за користування кредитом складають 1950грн, які нараховуються за процентною ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Також умовами вказаних договорів визначені такі умови.

У п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1-.15.2 договору, в терміни (дату) вказаний у п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. договору.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6. договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

У пункті 2.3 договору обумовлена пролонгація строку кредитування. Пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачена у п. 2.3.1.2 договору, який визначає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Пункт 4.2 договору передбачає, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Вказані вище договори між позичальниками та відповідачкою укладені в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Зміст договору свідчить, що сторонами було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, сплата комісій, пролонгації кредиту, відповідальність сторін.

Відповідно до квитанцій, наданих представником позивача, ТОВ «Мілоан» перерахувало за допомогою платіжної системи LIQPAY на підставі зазначених договорів відповідачу 22.07.2021 в сумі 4000грн та 16.07.2021 5200грн.

Крім того, згідно із повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 емітована карта № НОМЕР_5 та 22.07.2021 на ці картку зараховано 4000грн, а 16.07.2021 5200грн.

Отже, ТОВ «Мілоан» виконав обов`язок щодо передачі грошових коштів на підставі зазначених вище договорів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

З огляду на розрахунок, доданий до позову, який був зроблений ТОВ «Мілоан», відповідач частково сплачував заборгованість за тілом та процентами по кредиту. Однак, через те, що він не виконав свій обов`язок з повернення коштів та сплати процентів за договором, строк кредитування неодноразово продовжувався на підставі п.п. 2.3.1.1. та 2.3.1.2. та за договором №4746893 станом на 06.11.2021 мав заборгованість в сумі 16210,97грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту в сумі 3152,00грн, по процентам 11898,97грн, по комісії 1160,00грн; за № №103693994 станом на 09.11.2021 мав заборгованість в сумі 18581,15грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту в сумі 3789,00грн, по процентам 13804,15грн, по комісії 998,00грн.

Відповідно до розрахунків, зроблених ТОВ «Вердикт Капітал», за договором №4746893 з 29.11.2021 по 23.02.2022 на заборгованість за процентами складає 25610,17грн; за договором №103693994 з 30.11.2021 по 23.02.2022 на заборгованість за процентами складає 30096,85грн. Отже, вказана заборгованість зроблена вже після відступлення права вимоги, що виходить за межі узгодженого сторонами кредитного договору строку. Тому ці розрахунки суд не приймає та вважає за необхідне в задоволенні позову у вказаній частині відмовити.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, позовні вимоги про стягнення заборгованості за зазначеними договорами належать частковому задоволенню: за договором №4746893 в сумі 16210,97грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту - 3152,00грн, по процентам 11898,97грн, по комісії 1160,00грн; за № №103693994 в сумі 18581,15грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту - 3789,00грн, по процентам 13804,15грн, по комісії 998,00грн.

Також, 24.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем укладений Договір позики №75126244, за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Вказаним договором сторони домовилися про строк кредитування, порядок повернення коштів та нарахування відсотків за користування кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість позики. Сума позики становить 2001, 00 грн. Позика надається загальним строком на 14 днів. Процентна ставка (базова) 1,99% (фіксована), знижена процентна ставка 0,019%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%.

Позичальник в пункту 5.2 договору засвідчив, що до моменту підписання цього договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https//mycredit.ua (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідно до пункту 12 договору, його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положеньЗакону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Крім того, сторонами вказаного договору електронним підписом засвідчено погодження Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Кредитний договір відповідачем підписано за допомогою одноразового ідентифікатора «BNYbts31rN».

Листом від 03.07.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНЕКСПЕРТ» підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та завершення платіжної операції 24.08.2021 на суму 2001,00 грн за номером платіжної картки відповідача, вказаної ним під час підписання договору позики

Крім того, згідно із повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 емітована карта № НОМЕР_5 та 24.08.2021 на ці картку зараховано 2001,00грн.

Отже, між первісним кредитором та відповідачем виникли відносини, які врегульовано договором позики. За умовами якого, відповідач отримав грошові кошти в позику в розмірі 2001,00 грн. на певний строк із сплатою узгоджених сторонами такого договору процентів за користування грошовими коштами.

Пунктом 4 договору установлено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 пункту 5 договору підписанням цього договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до моменту підписання договору позичальник вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у томі числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгацією), йому зрозумілі.

Пунктами 6.1, 6.2 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» установлено, що за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірах, визначених у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою.

Згідно з пунктом 6.5. Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, у разі неповернення / повернення не в повному розмірі / несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або й частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Отже, у договорі встановлено строк позики 14 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.

Відповідно до пункту 5.2 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.

Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору позики й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації договору позики.

Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

До того ж, позивачем не надано доказів звернення відповідача до позикодавця за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом.

Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії.

Отже, відсотки за договором позики №75126244 мають бути обчислені лише за період встановлений у цьому договорі, тобто 14 днів за базовою відсотковою ставкою у розмірі 1,99% за день, що складає 39,82грн.

Тому позов в цій частині належить частковому задоволенню на суму 2040,82грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту 2001,00грн, за процентами 39,82грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

30.11.2021 укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103692994.

29.11.2021 укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4746893.

10 січня 2023 року укладений договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №4746893 та №103692994. Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за вказаними договорами.

27 січня 2022 року укладений договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75126244.

10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75126244. Отже, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за вказаним договором.

Вказані вище договори між позичальниками та відповідачкою укладені в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, ,Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Отже, за розрахунком ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних за користування грошовими коштами за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 в сумі 4грн 60 коп. та інфляційні втрати в сумі 32,01 грн.

Представник відповідача стверджувала, що позивач пропусти строк зверненя до суду з позвоом до віжповідача.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановлено, що 28 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4781925 зі встановленим строком користування з 28 липня 2021 року по 27 серпня 2021 року, який автоматично було пролонговано до 27 вересня 2021 року.

11 листопада 2021 року на підставі договору факторингу №12Т ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги в тому числі за вказаним кредитним договором.

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 19 січня 2025 року про стягнення заборгованості через систему «Електронний суд».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року ( з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року,№500 від 17 червня 2020 року,№641 від 22 липня 2020 року,№760 від 26 серпня 2020 року,№956 від 13 жовтня 2020 року,№1236 від 09 грудня 2020 року,№104 від 17 лютого 2021 року,№405 від 21 квітня 2021 року,№611 від 16 червня 2021 року,№855 від 11 серпня 2021 року,№981 від 22 вересня 2021 року,№1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-IX пункт 19 було викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Вказана норма закону діяла до 04 вересня 2025 року.

Викладене вище свідчить, що позивачем не пропущений строк звернення до суду.

Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в сум 25000грн.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Представник позивача підтвердила належними доказами понесення витрати на правничу допомогу в сумі 25000грн.

Представник відповідача надала клопотання, в якому просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що розмір понесених судових витрат за представництво інтересів позивача у даній справі є завищеним, з огляду на те, що представник позивача не здійснював підготовчих чи процесуальних дій, які б свідчили про значний обсяг наданих послуг. Також, беручи до уваги відсутність доказів істотного обсягу здійсненої адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено необхідність понесення витрат у заявленому розмірі. Також суд зауважує, що дана справа не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів у справі, а розмір гонорару, визначений стороною позивача та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Керуючись принципом справедливості, розумності та необхідності компенсації саме тих витрат, які безпосередньо пов`язані із розглядом цієї справи, враховуючи предмет спору, складність справи та фактично виконані роботи адвокатом, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 5000 грн., оскільки саме зазначена сума, на переконання суду, є достатньою, обґрунтованою, справедливою та відповідає критеріям співмірності й розумності понесених стороною витрат.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимоги в сумі 1258,27грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором за договором №4746893 в сумі 16210,97грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту - 3152,00грн, по процентам 11898,97грн, по комісії 1160,00грн; за № №103693994 в сумі 18581,15грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту - 3789,00грн, по процентам 13804,15грн, по комісії 998,00грн, за договором - №75126244 заборгованість в сумі 2077,43грн, до якої входять заборгованість за тілом кредиту 2001,00грн, за процентами 39,82грн, 32,01грн - інфляційні збитки, 4,60грн нараховані 3 % річних, а також витрати по сплаті судового в сумі 1258,27грн. та на правничу допомогу 5000грн., всього 43 127(сорок три тисячі сто двадцять сім)грн 82коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч.2 ст.358 ЦПК України.

СУДДЯ Н.А.Медведєва