РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 березня 2026 року

м. Рівне

Справа № 562/4096/24

Провадження № 22-ц/4815/710/26

Рівненський апеляційний суд в складі Гордійчук С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» задоволено частково.

30 січня 2026 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду, відповідно до якої просить поновити строк на його оскарження, зазначаючи, що рішення суду не отримувала, дізналася про таке лише 02 січня 2026 року після оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень вступної та резолютивної частини рішення.

У матеріалах справи відсутні докази направлення рішення суду відповідачу, однак наявна довідка про доставку електронного документу, а саме виконавчого листа у даній справі ОСОБА_1 22 січня 2026 року.

Судом перевірено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення суду у справі №562/4096/24 оприлюднено 02 січня 2026 року, отже клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року підлягає до задоволення.

Відповідно до положень частини першої ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; - на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Окрім того, скаржником заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення, покликаючись на положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Також зазначає, що станом на сьогоднішній день на картковий рахунок відповідача накладено арешт.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Між тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року № 71731/01, § 44).

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути: документи про рівень доходу; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців; довідка про склад сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Встановлено, шо відповідач не долучає жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища та доказів про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт накладення арешту на грошові кошти боржника не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Заявницею не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у неї будь-яких інших джерел доходу чи майна, за рахунок яких могла бути сплачена сума судового збору.

Надана копія постанови приватного виконавця про арешт коштів лише підтверджує факт існування виконавчого провадження, однак не доводить неможливості сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім того, заявницею не подано відомостей щодо розміру її доходів, наявності чи відсутності нерухомого або рухомого майна, інших банківських рахунків, а також документів, які б свідчили про неможливість розпорядження будь-якими коштами з метою виконання обов`язку зі сплати судового збору.

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить обставин і достатніх доказів передбачених нормою підстав для звільнення від сплати судового збору лише з тих підстав, що особа перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки судом першої інстанції вже було застосовано коефіціент 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, то відповідачу необхідно було сплатити за апеляційне оскарження судового рішення судовий збір у розмірі 3633 гривень 60 копійок (2422,40*150%) за такими реквізитами: рахунок для зарахування надходжень по коду класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050): Рахунок отримувача: UA0017527, Отримувач: ГУК у Рівен.обл/Рівнен.міс.тг/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), МФО: 899998.

При заповненні платіжного документа у графі "код" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою зазначається ідентифікаційний код, у разі його відсутності в зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати "Судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ".

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185,356,357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати Рівненському апеляційному суду в зазначений строк.

У разі невиконання вказівок судді апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Гордійчук С.О.