Провадження №2/760/8160/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«13» лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П., Бебешка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Радченко О.В., звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.03.2024 року у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю ОСОБА_2 який, керуючи автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль останньої одержав механічні пошкодження. 29.04.2024 року постановою Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 , було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу на користь держави. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія «Мерседес», д/н НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН» - Поліс АР/3899353. Франшиза - 0. Ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну потерпілого - 160 000,00 грн. З цих підстав, ОСОБА_1 27.03.2024 року направила до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» повідомлення потерпілого про настання ДТП. Позивачем у строки і у порядку, передбаченому Законом було надано всі необхідні документи по вказаному вище ДТП. Заява на виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 була подана до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» 15 червня 2024 року, а отримана Відповідачем 21 червня 2024 року. Тобто, строк для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування Позивачу по вказаному вище ДТП зі сторони СК сплив 21 вересня 2024 року. Крім того, 06.05.2024 року Позивачем направлено заяву про перегляд суми виплати з Висновком експерта № 7733, складений 21 квітня 2024 року, відповідно до якої Позивач зробити перерахунок страхового відшкодування, що підлягає їй виплаті на підставі наданої останньою експертизи - зокрема Висновку експерта № 7733, складеного 21 квітня 2024 року. За результатами якого, ринкова вартість автомобіля Хюндай, державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП 27.03.2024 року - становить 260 173,00 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику Хюндай, державний номер НОМЕР_2 визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП і становить 260 173,00 грн. Ринкова вартість автомобіля Хюндай, державний номер НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень становить 64 802,00 грн. Таким чином, розрахунок страхового відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_4 по ДТП 27.03.2024 року наступний: 260 173,00 грн. (вартість матеріального збитку) - 64 802,00 грн. (утилізаційна вартість) = 195 371,00 грн. При цьому, з урахуванням вимог Закону та страхової суми у розмірі 160 000,00 і франшизи у розмірі 0 по Полісу № АР/3899353 - сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_4 по ДТП 27.03.2024 року зі сторони ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» по Полісу становить 160 000,00 грн. (ліміт по Полісу № АР/3899353). Таким чином, з урахуванням вказаного, відповідач ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування по ОСОБА_5 по ДТП 27.03.2024 року з підстав пошкодження її ТЗ Хюндай, державний номер НОМЕР_2 у розмірі 160 000,00 грн. У зв`язку з чим, представник позивача Радченко О.В. 09.10.2024 року звернулася до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» з вимогою щодо виплату страхового відшкодування по ДТП 27.03.2024 року. Так, як згідно положень п. 36.1 ст.36 Закону Страховик - в даному випадку - ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Пункт 36.2. ст.36 Закону зазначає, що Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний… у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Однак, ні рішення, ні відповіді на вимогу, ні виплати страхового відшкодування станом на 02.12.2024 року ОСОБА_1 не отримано, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН». З врахуванням наведеного просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЕТАЛОН" на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн.

05 грудня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 06 грудня 2024 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення суми страхового відшкодування, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання, призначене на 15 липня 2025 року позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року, підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», про стягнення суми страхового відшкодування, - закрито; призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 27 листопада 2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій просив подальший розгляд справи проводити за відсутністю позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Судом встановлено, що 27.03.2024р., приблизно о 07 год. 22 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Мерседес», держномер НОМЕР_1 , по вул. Отамана Головатого, 161 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Хюндай», держномер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який за інерцією здійснив зіткнення із автомобілем марки «Лексус», держномер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. (а.с. 13 - 14).

Таким чином, факт дорожньо - транспортної пригоди внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_2 , є встановленим постановою суду та доказуванню не підлягає.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником легкового автомобіля марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 17).

Як вбачається з полісу №АП-3899353 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ C200 державний номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «СК «ЕТАЛОН» (а.с. 16).

27 березня 2024 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВВНТЗ (а.с. 18).

15 червня 2024 року ОСОБА_1 , звернулась до ПАТ «СК «ЕТАЛОН» з заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно висновку судового експерта ФОП ОСОБА_9 , №7733 від 21 квітня 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_2 , становить 195 370,83 грн. (а.с. 30 - 53).

Судом також досліджено паспорт громадянина України (а.с. 10), довідку №Г1-216414-ф/л від 26 жовтня 2023 року (а.с. 11), протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №905718 від 27 березня 2024 року (а.с. 15), заяву від 06 травня 2024 року (а.с. 19), вимогу щодо виплати страхового відшкодування по ДТП від 09 жовтня 2024 року (а.с. 25).

З ст. ст. 15, 16 ЦК України, вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (станом на момент виникнення відповідних правовідносин), є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV.

Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як вбачається з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року № 1909-ІХ, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, чинним на момент спірних правовідносин, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ст. 29 наведеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, як і доказів здійснення відповідної виплати у межах страхового ліміту.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

З огляду на те, що розмір матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а заявлені позовні вимоги обмежені сумою страхового відшкодування у межах страхового ліміту 160 000,00 грн., суд вважає такі вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 02-1267219/1 від 02 грудня 2024 року, яка міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу суд зважає на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Однак, доказів понесення відповідних витрат матеріали справи станом на момент її розгляду не містять.

З врахуванням наведеного, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 76 - 83, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 280, 352, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», про стягнення суми страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (місцезнаходження: 03067, місто Київ, вул. Гарматна, буд. 8, прим. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 160 000,00 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (місцезнаходження: 03067, місто Київ, вул. Гарматна, буд. 8, прим. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 600,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», місцезнаходження: 03067, місто Київ, вул. Гарматна, буд. 8, прим. 6, .

Суддя І. О. Тесленко