Справа № 638/1807/26
Провадження № 2/638/5086/26
10 березня 2026 року м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач - Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.
У встановлений судом в ухвалі від 09 лютого 2026 року строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.
З урахуванням викладеного, керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі ухвали від 10 березня 2026 року суд провів заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 06 лютого 2026 року № 2026/01-236.
Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 1864 від 31 травня 2013 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з Розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги постачання теплової енергії (теплопостачання), складеним за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 вересня 2019 року до 31 грудня 2025 року складає 10371,62 грн.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 вищевказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведення положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з реєстру територіальної громади міста Ізюма, та є споживачами житлово-комунальних послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за вказаною адресою на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки містить інформацію про щомісячний обсяг наданих послуг, здійснені споживачами оплати, узгоджується з тарифами, встановленими відповідними рішеннями Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12.12.2018 № 1025, від 19.10.2021 № 1085 та Розпорядженнями начальника Ізюмської міської військової адміністрації від 31.10.2023 № 1106-ВС, від 31.10.2024 № 2064-ВС, від 06.10.2025 № 1618-ВС.

Отже, позивачем належними та допустими доказами доведено, що за вказаною адресою за період з 01 вересня 2019 року до 31 грудня 2025 року було надано відповідача послуг з теплопостачання на суму 31399,64 грн, з яких сплачено споживачами лише 21028,02 грн, відтак станом на 31 грудня 2025 року заборгованість за вказаний період складає 10371,62 грн.

Відповідачі всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України зазначений розмір заборгованості не спростували, доказів своєчасної та повної оплати теплової енергії не надали, як і не надали власного контррозрахунку, підтвердженого відповідними доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність судового захисту цивільних прав та законних інтересів позивача, порушених внаслідок несплати відповідачами спожитих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж та стягує солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2019 року до 31 грудня 2025 року у розмірі 10371,62 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3328,00 грн.

Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, , адреса місцезнаходження: Харківська обл., м. Ізюм, пр-т. Незалежності, 33, заборгованість за послуги постачання теплової енергії (теплопостачання) за період з 01 вересня 2019 року до 31 грудня 2025 року у розмірі 10371,62 грн (десять тисяч триста сімдесят одна гривня 62 копійки).

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, , адреса місцезнаходження: Харківська обл., м. Ізюм, пр-т. Незалежності, 33, судовий збір у розмірі 3328,00 грн, тобто по 1664,00 грн (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні 00 копійок) з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя І. П. Латка