Справа № 165/4535/25
Провадження № 2/165/406/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.

за участю секретаря судового засідання Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

24 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 травня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 31041-05/2025, який підписано позичальником електронним цифровим підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язувалося передати відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредитору кошти у день закінчення строку кредиту та сплатити інші платежі, обумовлені договором. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПР» укладено договір факторингу № 28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПР» за окрему плату, прийняло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, включно за договором № 31041-05/2025. Всупереч умовам договору, незважаючи на письмові повідомлення, до та після відступлення права вимоги, відповідач ОСОБА_1 не здійснила необхідних платежів для погашення заборгованості, тобто порушила взяті на себе зобов`язання.

З огляду на викладене представник ТОВ «ФК «ЄАПР» просить стягнути з ОСОБА_1 в користь кредитора ТОВ «ФК «ЄАПР» 42 225,50 грн. заборгованості за кредитним договором № 31041-05/2025 та понесені судові витрати у справі.

Крім того, 09 травня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8962661, за умовами якого (п. 2.1) позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 15 від 24 вересня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17 005,50 гривень, з яких: 4 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 505,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 000,00 грн. неустойка. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на викладене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 8962661 в розмірі 17 005,50 грн. та понесені судові витрати у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки у судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористалася, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судові виклики за зареєстрованим місцем проживання та адресою, вказаною у позовній заяві, не вручені через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 09.03.2026 року.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 31041-05/2025, відповідно до умов якого відповідач отримала фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн. (п. 1.1), строком на 120 днів (п. 1.2). Процентна ставка за договором становила 0,90 % в день, а комісія склала 1 000,00 грн. (п. 1.4), (а.с. 8-12).

Договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора Y696, який був надісланий на номер телефону відповідача, про що зазначено у п. 8 договору, а також зазначена адреса, реквізити та підписи сторін.

У додатку № 1 (графік платежів) до договору про надання фінансового кредиту № 31041-05/2025 (а.с. 12 на зворотному боці 13), а також у паспорті споживчого кредиту сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування кредитом, комісію (а.с. 14-15).

Факт перерахування 13.05.2025 року ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. на її платіжну картку, зазначену у договорі, підтвержується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3426_56 від 15.10.2025 року.

Крім того, 09 травня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8962661, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (а.с. 24-34).

Параметри та умови кредиту: сума кредиту 4 500,00 грн., строк кредитування/строк договору 360 днів, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 776,25 грн., процента ставка/день (фіксована) 0,95 (а.с. 28).

Договір був укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника 082146 згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі з інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 10.1.1).

Частинами 1 та 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

28 серпня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) укладено договір факторингу № 28082025 (а.с. 17-18), у відповідності до умов якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 19), платіжною інструкцією № 72223162 від 29.08.2025 року (а.с. 20), а також витягом з реєстру боржників від 28 серпня 2025 року (а.с. 21).

Суд зазначає, що реєстр підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, найменування боржника, дата переходу, підписи), а тому, на думку суду є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідно до ст. 203 ЦК України, правочин є дійсним, якщо він відповідає волевиявленню сторін та не суперечить закону.

Істотними умовами договору факторингу є предмет договору та ціна відступлення права вимоги. Оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору факторингу № 28082025, що підтверджує належне відступлення права вимоги. Крім того, сторони погодили викласти зазначені умови договору в реєстрі.

Оскільки право вимоги, на підставі визначеного договору переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу, позивач належним чином підтвердив факт переходу йому права вимоги. Заборгованість відповідача, згідно з долученим розрахунком (а.с. 22), складається з 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 9 220,00 грн. заборгованість за відсотками, 5 000,00 грн. заборгованості за штрафом та 1 000,00 грн. комісії за видачу кредиту.

Також, 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25 (а.с. 35-36).

Згідно з п. 1.1 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимоги та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, відображаються у відповідному реєстрі боржників, складеному за формою згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

24 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року (а.с. 37).

Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників № 15 від 24 вересня 2025 року (а.с. 38), долученого витягу з реєстру боржників № 15 від 24 вересня 2025 року (а.с. 40) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на кошти в розмірі 17 005,50 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитних договорів № 31041-05/2025 та № 8962661, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, договори є укладеними відповідно до вимог ст. 639 та 1054 ЦК України, оскільки передача грошових коштів відбулася, і сторонами досягнуто згоди відносно всіх істотних умов договорів.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Будь-яких належних доказів на спростування позовних вимог, відповідачем не було надано.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Кодексу, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що вказані кредитні договори, укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, що містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами, строк їх повернення та нарахування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування вказаних обставин.

Суд, у даному випадку аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, встановлює, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договорів з первісними кредиторами, після підписання яких між сторонами договорів виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредитору за кредитним договором № 31041-05/2025 кошти відповідно до умов договору, сплатити відсотки за користування ним та комісії за видачу кредиту, а також у відповідача виникли зобов`язання повернути кредитору за кредитним договором № 8962661 кошти відповідно до умов договору та сплатити відсотки за користування ним.

Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувавася ними, однак їх у встановлені строки не повернув, та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 10 000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 31041-05/2025 та 4 500,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 8962661.

При цьому, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основним боргом, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за відсотками, розрахунки яких надані позивачем, містять щоденне нарахування відсотків, розмір зазначених відсотків є повністю обґрунтованим та таким, що підтверджений документально та не спростований відповідачем, та суму комісії за видачу кредиту за кредитним договором № 31041-05/2025, яку погоджено у п. 1.4 договору.

Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за вказаними договорами, суд зазначає наступне.

Так, згідно з доданими розрахунками за кредитним договором № 31041-05/2025 від 13.05.2025 року ОСОБА_1 нараховано 5 000,00 грн. суми заборгованості за штрафом та за кредитним договором № 8962661 від 09.05.2025 року відповідачу нараховано 9 000,00 грн. неустойки.

Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд зробив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки, з 24.02.2022 року і до часу ухвалення рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан, тому нарахування позивачем штрафу у розмірі 5 000,00 грн. за кредитним договором № 31041-05/2025 та неустойки у розмірі 9 000,00 грн. за кредитним договором № 8962661 у період дії воєнного стану є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 022,70 грн., що підтверджується документально (а.с. 7) та пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 257-261, 263-264, 512, 514, 1054, 1077-1078 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №31041-05/2025 від 13 травня 2025 року та №8962661 від 09 травня 2025 року у загальному розмірі 28 225 (двадцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 50 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 022 (дві тисячі двадцять дві) гривні 70 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зазначена адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 09.03.2026 року.

Головуючий суддя Алла РИБАС