УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 519/309/24

провадження № 61-34ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І.,розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Южного міського суду Одеської області від 17 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у зазначеній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 09 лютого 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 17 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя визнав неподаною та повернув заявнику.

12 березня 2026 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку без використання електронного цифрового підпису направив до Верховного Суду заяву про повернення судового збору, про що Верховний Суд склав довідку від 12 березня 2026 року.

Подана заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 183 ЦПК України.

Письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Пунктами 15, 44 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частинами першою, третьою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи наведене, заява про повернення судового збору підлягає поверненню без розгляду, оскільки не підписана електронним цифровим підписом заявника.

Керуючись статтями 43, 183, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький