Провадження № 2/522/2424/26
УХВАЛА

10 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши питання про вручення судових документівза кордоном у справі за позовом Управління обласної ради з майнових відносин до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальна установа «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності, визнання права власності на нежитловий будинок та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А. перебуває справа за позовом Управління обласної ради з майнових відносин до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальна установа «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності, визнання права власності на нежитловий будинок та витребування майна із чужого незаконного володіння.

01.08.2024 до канцелярії суду від ОСОБА_2 через його представника адвоката Кукуруза Д.С. надійшла заява про вручення судових документівза кордоном, а саме у м. Баку Республіки Азербайджан, оскільки відповідач є громадянином Республіки Азербайджан.

Приписами статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

У справі "Белле проти Франції" Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які ставлять втручання у її права.

Згідно з ч. 2 статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 496 ЦПК України, визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В силу ч. 2 ст. 498 ЦПК України доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном, а рівно повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965, яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ, із заявами та застереженнями. Швейцарія та Польща являються підписантами зазначеної Конвенції.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (стаття 1 Конвенції).

Відповідно до ст. 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно зі статтею 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до частини 2 пункту b) статті 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Враховуючи, що Азербайджанська Республіка являється підписантом Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965, суд дійшов висновку, що про розгляд даної справи відповідача ОСОБА_2 , належить повідомляти в порядку, передбаченому зазначеною Конвенцією.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 25.03.2010 № 604/5/47) документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до п. 6.7. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права, Центральним органом Азербайджанської Республіки згідно Конвенції від 15.11.1965 про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах є Міністерство юстиції Азербайджанської Республіки (1 Inshaatchilar Avenue, Baku City (проспект Іншаатчілар, 1, місто Баку) AZ1073, Азербайджанська Республіка).

Отже, судові документи підлягають надісланню до Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки для їх подальшого вручення відповідачу у справі ОСОБА_2 . При цьому документи, що підлягають врученню відповідачу згідно з дорученням Приморського районного суду м. Одеси, слід складати та вручати в нотаріально засвідченому перекладі на азербайджанську мову.

Як зазначено в положенні пункту 8 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Згідно п. 2.2 розділу ІІ Інструкції у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

Здійснення перекладу документів на азербайджанську мову суд покладає на позивача - Управління обласної ради з майнових відносин.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів провадження у даній справі слід зупинити, але не пізніше 09.09.2026.

Керуючись ст.ст. 252, 260, 261, 353, 354, 498 ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти розгляд справи на 13 год. 00 хв. 09 вересня 2026 року, яке відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, зал № 223.

Зобов`язати позивача у строк до 10.04.2026 надати суду примірник нотаріально засвідченого перекладу на азербайджанську мову даної ухвали у справі № 522/14677/21, примірник прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (Додаток 10 до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень), судової повістки про виклик до суду на 13 год. 00 хв. 09.09.2026, підтвердження про вручення документа.

Після виконання позивачем п. 2 даної ухвали надіслати вищевказані документи до Центрального органу запитуваної Держави - Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки (1 Inshaatchilar Avenue, Baku City (проспект Іншаатчілар, 1, місто Баку) AZ1073, Азербайджанська Республіка)) для їх подальшого вручення відповідачу - громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Провадження у справі № 522/14677/21 зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів, але не пізніше 09.09.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І.А. Павлик