Єдиний унікальний номер 740/4878/25
Номер провадження 2/728/44/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

а також

позивача не з`явися,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи у нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.

1. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2025 матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ (далі також Позивач, ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ), представництво інтересів якого здійснює Столітній Михайло Миколайович, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (далі також Відповідач) за кредитним договором були передані для розгляду до Бахмацького районного суду (далі також Суд) згідно з правилами визначення підсудності, які встановлені положеннями статей 27, 31, 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України).

2. Так, Судом встановлено, що Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором від 02.05.2024 № 1589833 у загальному розмірі 32 000,00 грн, вирішити питання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді 2 422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, а також щодо нарахування інфляційних втрат і процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України в порядку частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України до моменту виконання рішення суду.

3. Ухвалою Суду від 29.10.2025 №740/4878/25 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

4. У подальшому ухвалою Суду від 03.12.2025 №740/4878/25 вирішено питання проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.01.2026 о 09 год 30 хв.

5. Однак, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сороколіта Є.М. на лікарняному, розгляд справи призначений на 08.01.2026 о 09 год 00 хв не відбувся, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено повторно на 10.02.2026 об 11 год 00 хв.

6. У призначене судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.

7. Водночас представник Позивача, адвокат Столітній М.М., у поданій до Суду позовній заяві вказував, що у випадку його відсутності в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

8. Відповідач ОСОБА_1 , була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Суду, однак у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву не подала.

9. Відповідно, за вищевказаних фактичних обставин, у зв`язку з не явкою усіх учасників справи у призначене судове засідання, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Інші процесуальні рішення.

10. Представник Відповідача, адвокат Хитрий Михайло Володимирович, 10.02.2026 направив до Суду за допомогою ЄСІТС Електронний Суд клопотання про відкладення проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

11. В обґрунтування поданого клопотання зазначав, що не може взяти участь у судовому розгляді цієї справи у зв`язку з сімейними обставинами, просить визначити інші дату та час для проведення судового засідання.

12. Вирішуючи заявлене клопотання, Суд зауважує, що процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України, яким встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

13. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

14. Відповідно до частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

15. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

16. Вказаним положенням процесуального закону кореспондують норми статті 223 ЦПК України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

17. Пунктом 2 частини другої статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з причин першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

18. Суд нагадує, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України), і такі дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

19. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд враховує, що клопотання представника Позивача від 10.02.2026 б/н про відкладення розгляду справи подане без надання жодних доказів на підтвердження вказаних у ньому причин неможливості прибуття у судове засідання.

20. Крім того, Позивачем також не надано жодної інформації щодо неможливості її особистої явки у призначене судове засідання.

21. У зв`язку з зазначеним, Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду цієї справи і відхиляє відповідне клопотання представника Позивача від 10.02.2026 б/н.

ІІІ. Позиції учасників справи.

22. За змістом позовної заяви Позивач вказує, що 02.05.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СЛОН КРЕДИТ (далі також Первісний кредитор, Клієнт або ТОВ СЛОН КРЕДИТ) та Відповідачем укладено договір № 1589833 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі також Кредитний договір).

23. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови Кредитного договору: відповідно до пункту 1.2 договору, тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5 000,00 грн; згідно із пунктом 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 02.05.2024 по 27.04.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; згідно із пунктом 1.5 договору процентна ставка фіксована, розмір процентної ставки: занижена 0,450 % в день, стандартна 1,50 % в день.

24. На підставі погоджених умов, викладених в пункті 2.1. Кредитного договору, ТОВ СЛОН КРЕДИТ надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання договору.

25. Відповідно до зазначених вище умов Кредитного договору, ТОВ СЛОН КРЕДИТ свої зобов`язання перед Відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 5 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА.

26. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 24.12.2024 ТОВ СЛОН КРЕДИТ на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ набуло права грошової вимоги до відповідача за договором від 02.05.2024 № 1589833 у загальному розмірі 25 200,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 5 000,00 грн, заборгованість за процентами 17 700,00 грн, штрафні санкції 2 500,00 грн.

27. Враховуючи, що станом на дату укладання Договору факторингу від 24.12.2024 № 24122024, строк дії Договору від 02.05.2024 № 1589833 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ у період з 25.12.2024 по 27.04.2025 (124 календарних дні) здійснило донарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 9 300,00 грн.

28. Зазначає, що у даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.4. Кредитного договору від 02.05.2024 № 1589833, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 27 000,00 грн.

29. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ, ні на рахунки первісного кредитора.

30. Таким чином, Відповідач має заборгованість перед Позивачем за договором від 02.05.2024 № 1589833 загальною сумою 32 000,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 5 000,00 грн та нарахованих процентів первісним кредитором 17 700,00 грн і донарахованих процентів ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ 9 300,00 грн.

31. Окрім того, Позивач просить у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення у справі нарахувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si*s) : 100) s, де І сума інфляційних втрат; si індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 переведення відсотків; Розрахунок 3% річних: С*3:100:365*Дн., де С сума основного боргу; З 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволення суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з Відповідача.

32. Як на правову підставу своїх загальних вимог посилався на статті 512, 514, 516, 529, 610, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України) а також на положення Закону України Про електронні довірчі послуги та Закон України Про електронну комерцію.

33. Окрім того, Позивач просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

34. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що остання відзив на позов не подала, правом надати Суду пояснення та докази не скористалася, доводи Позивача не спростувала.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.

35. Між ТОВСЛОН КРЕДИТ та Відповідачем 02.05.2024 укладено Кредитний договір № 1589833 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, копія якого разом паспортом споживчого кредиту та з правилами та умовами кредитування долучена до матеріалів справи (а.с. 19 зворот-25).

36. Згідно з умовами Кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути отриману суму кредиту не пізніше, ніж через 360 днів з проведенням часткового погашення кожні 30 днів та сплатити проценти за час фактичного користування кредитними коштами за фіксованою стандартної ставкою в 1,50% в день та 0,450% в день за зниженою з дати видачі кредиту і до 01.06.2024, розрахунок, якої міститься у додатку № 1 до Кредитного договору (а.с. 24).

37. У відповідності до відомостей зафіксованих у листі ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА відповідно до договору від 06.06.2022 № 06062022-1 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 02.05.2024 о 16 год 53 хв., що додатково підтверджується відомостями АТ ТАСКОМБАНК (а.с. 99-100).

38. Також у матеріалах справи наявна копія договору факторингу від 24.12.2024 № 122024, за змістом якого ТОВ СЛОН КРЕДИТ відступає на користь ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА право вимоги, які зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА зобов`язується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених договором (а.с. 73-81).

39. Ціна продажу за вказаним договором факторингу становить 2 159 760,91 грн (а.с.74).

40. Відповідно до копії Реєстру боржників від 24.12.2024 заборгованість Відповідача у розмірі 25 200,00 грн,а саме 5 000,00грн основної заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту), 17 700,00 грн заборгованості за нарахованими відсотками, штрафні санкції 2 500,00 грн, передана Позивачу (а.с. 14 зворот).

41. Згідно з копією платіжної інструкції від 26.12.2024 № 6308 Позивачем сплачено на користь Клієнта 2 159 760,91 грн, в якості оплати відступленого права вимоги за договором факторингу від 24.12.2024 № 24122024 (а.с. 38).

42. Рішенням єдиного учасника ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА від 25.11.2024 № 251124/1 змінено найменування товариства на нове ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ (а.с. 53 зворот-54).

43. Відповідно до умов пункту 1.4 Договору № 1589833 строк кредиту 360 днів: з 02.05.2024 по 27.04.2025. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.12.2024 № 24122024, строк дії Договору від 02.05.2024 № 1589833 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ у період з 25.12.2024 по 27.04.2025 (124 календарних дні) здійснено донарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 9 300,00 грн (а.с. 28 зворот-29).

44. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ, ні на рахунки первісного кредитора.

45. Таким чином, за Відповідачем обліковується заборгованість перед Позивачем за договором від 02.05.2024 № 1589833 загальною сумою 32 000,00 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 5 000,00 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 17 700,00 грн, штрафні санкції 2 500,00 грн, нарахованих процентів Позивачем за 124 календарних днів 9 300,00 грн (а.с. 28-29 зворот).

46. Відповідно до Витягу із Державного реєстру фінансових установ ТОВ СЛОН КРЕДИТ від 22.05.2025 є фінансовою установою, яка має основні види економічної діяльності,а саме інші види кредитування (а.с. 33 зворот - 37).

47. Відповідно до виписки з Державного реєстру фінансових установ про видачі ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 21.01.2022 № 21/113-рк, статуту ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ а також Свідоцтва про реєстрацію фінансових установ Позивач є фінансовою установою, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу(а.с. 82, 40 зворот).

48. Також щодо підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу), Суду надані для оцінки відповідний договір про надання правничої допомоги від 10.12.2024, укладений між Позивачем і адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, стосовно стягнення заборгованості з Відповідача за Кредитним договором. Вартість послуг визначено у розмірі 10 000,00 грн.(а.с. 16 зворот 17,71 зворот - 72).

V. Оцінка Суду та релевантне законодавство.

49. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

50. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

51. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

52. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими Суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

53. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

54. Оцінюючи фактичні обставини цієї справи, з урахуванням вищевикладених підходів, Суд відмічає, що за правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

55. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

56. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

57. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

58. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

59. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

60. Суд враховує, що відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

61. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

62. Також у статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

63. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

64. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

65. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

66. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію від 03.09.2015 № 675-VІІІ (далі також Закон № 675).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 675 електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону № 675).

67. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675 електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону № 675).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675 у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

68. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

69. Стаття 12 Закону № 675 визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону № 675, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

70. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 13 Закону № 675 Розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України Про платіжні послуги, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

71. Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 675 продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку.

Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.

72. У силу положень частини другої статті 41, статті 49 Закону № 675 передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи. Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача.

73. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, з урахуванням викладеного вище, Суд вважає доведеним факт укладення між ТОВСЛОН КРЕДИТ та Відповідачем договору від 02.05.2024 № 1589833 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та його належне виконання зі сторони Первісного кредитора.

74. Суд зауважує, що укладеним договором сторони узгодили як розмір кредиту, що надається, так і строк кредитування, який становить 360 днів, та порядок нарахування плати за користування кредитними коштами.

75. При цьому Відповідачем не спростовано позицію Позивача щодо відсутності повного чи часткового погашення основної заборгованості за кредитом.

76. Відповідно, розмір процентів, який підлягає сплаті боржником за користування коштами протягом узгодженого періоду кредитування і перерахований Судом, становить 27 000,00 грн станом на 27.04.2025.

77. Оцінюючи подальший перехід права вимоги Суд наголошує на такому.

78. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

79. Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

80. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

81. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

82. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

83. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

84. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231, передбачено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

85. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Діюче законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.

86. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц.

87. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги, за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

88. При цьому, Суд враховує, що згідно із загальними принципами цивільного права, ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

89. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, з урахуванням досліджених доказів і їх правової оцінки кожного окремо та у взаємозв`язку, Суд констатує, що, на його переконання, до Позивача перейшло право вимоги на суму 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі гривень 00 коп.), яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.), процентів, нарахованих Первісним кредитором у розмірі 17 700,00 грн (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.), а також право на донарахування процентів за узгоджений період кредитування до 27.04.2025 у розмірі 9 300,00 грн (дев`ять тисяч триста гривень 00 коп.), які підлягають стягненню з Відповідача.

90. Щодо заявленої позовної вимоги у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України до моменту фактичного виконання рішення, то Суд нагадує, що пунктом 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

91. При цьому кредитні правовідносини у даній справі виникли 02 травня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, отже пункт 18 Перехідних положень ЦК України поширюється на них у повній мірі.

92. Суд зауважує, що у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, правові системи мають бути організованими таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) [ВП], § 183, і Surmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

93. У цьому контексті варто зазначити, що рішення суду не може містити умов, які ставлять його виконання у залежність від майбутніх подій, у зв`язку з чим Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

VІ. Розподіл судових витрат.

94. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

95. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.

96. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

97. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

98. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2025 дорівнював 3 028,00 грн.

99. Згідно з платіжною інструкцією АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК від 08.08.2025 № 4204 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що є мінімальним розміром судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, застосованого на підставі частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір.

100. Також за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

101. На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою Позивачем долучено до матеріалів копію договору про надання правничої допомоги, заявку на надання юридичної допомоги та витяг з акта про надання юридичної допомоги.

102. Оцінюючи надані документи Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу він має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

103. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

104. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

105. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічні посилання мають постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, додаткові постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19).

106. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема:

- час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець;

- вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні;

- тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому для Суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

107. Вирішуючи останнє, Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанови КГС ВС від 24.04.2024 у справі № 922/3850/23, 11.04.2024 у справі № 910/11136/23, постанови КЦС ВС від 22.11.2023 року у справі № 220/571/21, від 20.06.2024 у справі № 760/11612/23).

108. Підсумовуючи наведене, враховуючи незначну складність цієї справи, наявність доволі сталої судової практики щодо розгляду аналогічних питань, проведення одного судового засідання, Суд вважає, що заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп.), а сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем у повному розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

109. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 282 ЦПК України Суд,

У Х В А Л И В:

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, ) заборгованість за кредитним договором від 02.05.2024 № 1589833 у сумі 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі гривень 00 коп.), яка складається із основної заборгованості у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.), заборгованості з нарахованих первісним кредитором процентів у розмірі 17 700,00 грн (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) та заборгованості з нарахованих Позивачем процентів у розмірі 9 300,00 грн.(дев`ять тисяч триста гривень 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, ) 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору і 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ, адреса місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, індекс 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Є.М. Сороколіт