Провадження №: 2/336/442/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі судового засідання Уткіній Є.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 ,Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), про визнання батьківства,-

встановив:

У серпні 2025 р. ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Мартинишин П.В.,звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на початку 2022 р.він познайомився з ОСОБА_4 ,з якою проживав однією сім`єю .

На той час ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ,проте не підтримувала з ним стосунків та не спілкувалась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 народила доньку ОСОБА_6 ,біологічним батьком якої є позивач ОСОБА_1 .

На момент народження дитини ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ,тому реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч.1 ст.122 СК України , відомості про батька у актовий запис про народження дитини були внесені на підставі актового запису про шлюб та батьком дитини зазначений ОСОБА_2 .

26.10.2023 р.рішенням Калиніського районного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано.

03.05.2024 р.Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

04.04.2025 р.за зверненням позивача до компанії « Genecod Diagnostics» з метою визначення походження дитини було проведено відповідне дослідження,згідно висновку якого біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_6 становить ймовірність 99,999999999%.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, виключити відомості в графі «батько дитини ОСОБА_2 », зазначивши в графі «батько дитини ОСОБА_1 »; у графі «прізвище» зазначити ОСОБА_8 ,у графі «по-батькові» зазначити ОСОБА_9 ,всі інші відомості залишити без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 р.,справу передано на розгляд головуючому судді Галущенко Ю.А.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.09.2025 р.позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.09.2025 р.відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Треті особи заяв процесуального змісту до суду не надали.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.01.2026 р.закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні у вступному слові представник позивача адвокат Мартинишин П.В.вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що висновок генетичної експертизи, який підтвердив, що позивач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_10 , є достовірним та достатнім доказом батьківства позивача щодо дитини,відповідач ОСОБА_2 ,який формально у актовому записі про народження дитини зазначений батьком,фактично ним не являється.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, викликався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України,що не перешкоджає розгляду справи без його участі на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України.

В судове засідання не з`явився представник третьої особи, заяв процесуального змісту до суду не подавав, що не перешкоджає розгляду справи без його участі на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України.

Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому СК України.

З матеріалів справи суд встановив, що 28.07.2015 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб,про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області був складений актовий запис № 79.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 у м.Вінниця народила дитину ОСОБА_6 , реєстрація народження якої була проведена Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ) по актовому запису № 126 від 01.06.2023 року та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .

Батьком дитини у відповідній графі свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_2 , що відповідає положенням ч.1 ст.122 СК України, якою визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

26.10.2023 р.рішенням Калиніського районного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано.Під час розгляду цієї справи суд встановив,що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 спільних дітей не мають.

03.05.2024 р.Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 ,залучена до участі у справі як третя особа,пояснила, що в період 2015 р. вона у мережі Інтернет на сайті знайомств розпочала спілкування з ОСОБА_2 ,який на той час вже був засудженим та відбував покарання у Оріхівській виправній колонії № 88,а 28.07.20215 р.у цій колонії вони зареєстрували шлюб.Однією сім`єю з ОСОБА_2 вона ніколи не мешкала,близьких стосунків як чоловік та жінка з ним не підтримувала,а згодом взагалі припинила спілкування.Після звільнення з колонії у 2017 р. ОСОБА_2 їй зателефонував та повідомив,що хоче оформити розлучення,вона була переконана,що він це зробив,тому самостійно цим питанням не займалась,більше ОСОБА_2 не бачила та його подальша доля їй невідома.У 2022 р.вона створила сім`ю з ОСОБА_1 ,який є біологічним батьком її доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,однак як з`ясувалось під час реєстрації народження дитини,її шлюб з ОСОБА_2 не був розірваний,тому у актовому записі про народження дитини його вказали батьком.У травні 2024 р.вона одружилась з ОСОБА_1 ,який бажає юридично оформити батьківсто щодо їх спільної дитини.

Суд зауважує, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

04.04.2025 р.за зверненням позивача до компанії « Genecod Diagnostics» з метою визначення походження дитини було проведено молекулярно-генетичне дослідження,згідно висновку якого біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_6 становить ймовірність 99,999999999%.

Зазначені висновки відповідач не оспорював, доказів протилежного суду не надав, таким чином, біологічне батьківство позивача ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доведено.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у порядку, встановленому законом.

Враховуючи те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_10 складає величину не менше 99,99999%, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_10 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

У урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини у графі «відомості про батька».

Розподіл судових витрат судом не здійснюється за відсутності заяви про це від учасників процесу.

На підставі ст.125,128,134 СК України, 12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_6 , яку ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниця народила ОСОБА_12 .

Зобов`язати Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ) внести зміни до актового запису № 126 від 01.06.2023 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,а саме:виключити в графі «батько » запис ОСОБА_2 , вказавши в графі «батько» ОСОБА_1 ,у графі «прізвище» замість ОСОБА_13 зазначити ОСОБА_8 ,у графі «по-батькові» замість ОСОБА_14 зазначити ОСОБА_9 ,інші відомості залишити без змін .

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,громадянин України,РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації проживання невідома.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13.02.2026 року.

Суддя Ю.А.Галущенко