ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/957/26 Справа № 182/2852/23 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Рунчева О.В.

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2023року АТ «Креді Агріколь Банк» подало в суд позов проти ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 737 779,11грн.

Існування таких вимог позивач обґрунтовував тим, що 16 вересня 2021року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено комплексний договір №1/3217809, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 600000,00грн зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом та строком до 28 липня 2027року.

Зазначав, що АТ «Креді Агріколь Банк» всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором та відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 28 лютого 2023року утворилась заборгованість у розмірі 737 779,11грн, яка складається з наступного: 531285,20грн - строкова заборгованість; 29167,03грн - прострочена заборгованість; 163315,57грн - прострочені відсотки; 14011,31грн - нараховані відсотки.

Ухвалою суду від 17 липня 2024року клопотання представника ТОВ «Глобал Спліт» про заміну первісного позивача його правонаступником задоволено, замінено у цивільній справі за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, АТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Глобал Спліт», у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025року позовні вимоги Товариства задоволено в повному обсязі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив висновок про те, що належними та допустимими доказами підтверджено порушення прав позивача, яке виразилось в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором щодо повернення кредитних коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

04 вересня 2025року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025року.

В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та відмову в позові в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що після повномасштабного вторгнення військ рф на територію України та запровадження воєнного стану у відповідача була відсутня реальна можливість виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та скаржник вважав такі обставини форс-мажорними, а тому, в силу цих обставин, з його боку відсутнє порушення зобов`язання.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника також полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що нарахування позивачем комісії за кредитним договором було неправомірним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство заперечило проти апеляційної скарги, заявляло, що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

09 жовтня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 16 грудня 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа та отримання документів в Електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами.

29 липня 2021року між ОСОБА_1 та АТ "Креді Агріколь Банк" був укладений комплексний договір №1/3217809. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, кредит надається відповідачу на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника НОМЕР_1 /а.с.14-17/.

Додатком 1 Договору є таблиця обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтент) /а.с.19-21/.

Перерахування кредитних коштів у розмірі 600000,00грн на рахунок відповідача, підтверджується платіжним дорученням № 38018899-1 від 29 липня 2021року /а.с.7/.

Згідно паспорту споживчого кредиту: сума кредиту 600000,00грн, строк кредитування 72 місяці, реальна процентна ставка відсотків річних - 34,43 % /а.с.22-25/.

До паспорту споживчого кредиту долучено Додаток 1 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Орієнтовний графік платежів по кредиту, ануїтент) /а.с.26-28/.

Вказані вище документи підписані власноручно позичальником ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 28 лютого 2023року ОСОБА_1 має заборгованість перед кредитодавцем у загальному розмірі 737 779,11грн, з яких: строкова заборгованість 531285,20грн, прострочена заборгованість 29167,03грн, прострочені відсотки 163315,57грн, нараховані відсотки 14011,31грн /а.с.5/.

Листом-вимогою від 24 жовтня 2022року боржника ОСОБА_1 було попереджено про наявність заборгованості за кредитним договором та запропоновано погасити її /а.с.6/.

Згідно з виписками з рахунків підтверджено рух коштів на рахунках відповідача ОСОБА_1 /а.с.8-13/.

18 січня 2024року між ТОВ "Глобал Спліт" та АТ "Креді Агріколь Банк" був укладений договір про відступлення права вимоги №2-2024, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 1/3217809 від 29 липня 2021року, укладеним між АТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Глобал Спліт" та до договору про відступлення права вимоги долучено додатки до договору, статутні документи ТОВ "Глобал Спліт", платіжну інструкцію про оплату договору відступлення права вимоги; довідку про підтвердження оплати, повідомлення, надіслане ОСОБА_1 про зміну кредитора від 19 січня 2024року, підтвердження надсилання листа (реєстр кореспонденції)/а.с.84-91/.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вирішального значення надав тому, що є підтвердженими обставини щодо отриманих позичальником кредитних коштів в розмірі згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, які відповідачем не повернуті, а також тому, що сторонами було узгоджено розмір процентної ставки за кредитом.

Суд виснував, що позичальник, будучи обізнаним з умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди /частина перша статті 638 ЦК України/.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) /ч. 1 ст. 1077 ЦК України/.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за тілом кредиту та по процентам за користування кредитом, сплата яких передбачена умовами укладеного між сторонами кредитного договору, проте відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором.

Встановлено, що відповідно до кредитного договору №1/3217809від 29 липня 2021року банк надає позичальнику кредит в сумі 600 000грн строком на 72 місяці з 29 липня 2021року до 28 липня 2027року.

За користування кредитними коштами позичальник за умовами пункту 1.4 кредитного договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 30,00 % річних.

Тобто, при укладанні договору споживчого кредиту сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами.

АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачеві ОСОБА_1 кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 38018899-1 від 29 липня 2021року.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 737779,11грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що після повномасштабного вторгнення військ рф на територію України та запровадження воєнного стану у відповідача була відсутня реальна можливість виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та скаржник вважав такі обставини форс-мажорними, а тому, в силу цих обставин, з його боку відсутнє порушення зобов`язання, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні».

Лист ТПП України від 28 лютого 2022року, на який посилався скаржник, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023року у справі №910/8580/22.

Введення воєнного стану на території України є форс-мажорною обставиною та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Належним підтвердженням настання факту форс-мажорної обставини є видача відповідного сертифікату.

Та відповідачем не було надано вказаного сертифікату, а сам лист ТПП не є достатнім і допустимим доказом настання для конкретної особи форс-мажорних обставин.

Тож введення на території України воєнного стану, не звільняють відповідача від необхідності виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором у даній справі.

Твердження апеляційної скарги про те, що нарахування позивачем комісії за кредитним договором було неправомірним, є безпідставним, оскільки ані АТ «Креді Агріколь Банк», ані ТОВ "Глобал Спліт" не нараховував відповідачу комісію за кредитним договором та позовних вимог про її стягнення не заявляв.

Задовольняючи позов Товариства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про надання позивачем належних та допустимих доказів укладення з відповідачем кредитного договору та погодження його істотних умов, враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору між сторонами.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, про що свідчать підпис у кредитному договорі, в якому погоджено між сторонами всі істотні умови, порядок отримання та погашення заборгованості, наслідки невиконання зобов`язань за договором, а розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку підтверджується факт користування кредитними коштами та вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення заборгованості.

Тож встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2025року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2026року.

Судді: