КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/18378/24

17 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Цуранова А.Ю. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Він Фінанс» через свого представника - адвоката Міньковську А.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Він Фінанс» 3% річних у розмірі 51 185 грн та інфляційні втрати в розмірі 176 136,77 грн, а разом 227 321,77 грн, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 413 431,16 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн.

19 вересня 2012 року стягувачу видано виконавчий лист по справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2014 року замінено стягувача на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

17 жовтня 2014 року ОСОБА_2 сплачено заборгованість в розмірі 71 000 грн, тому залишок боргу складає 344 251,16 грн. В подальшому право вимоги відступлено ТОВ «Він Фінанс». З посиланням на позицію Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 07 серпня 2023 року у справі № 752/9858/21 вказано, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, навіть за умови відмови суду у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених статтею 625 ЦК України.

З огляду на вказане, позивач вважає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання, він набув право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 12 березня 2017 року по 22 лютого 2022 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 06 жовтня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» адвокат Міньковська А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного з`ясування обставин справи, з неправильною оцінкою наданих доказів, про що свідчить наступне.

Уз в`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість. АКБ «Східно-Європейський Банк» було подано позов про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року позов задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь АКБ «Східно-Європейський Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 413 431 грн.

Рішення про стягнення заборгованості у справі №2-648/11 набрало законної сила та стало обов`язковим до виконання на всій території України, проте рішення суду не виконується відповідачем, у зв`язку із чим ТОВ «Він Фінанс» подано позовну заяву про стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Посилання суду першої інстанції щодо натуральності зобов`язання є недоречним у цій справі, оскільки рішення про стягнення заборгованості набрало законної сили. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року у справі № 357/18378/24 ухвалено всупереч нормам законодавства та не є законним та обґрунтованим, а тому наявні підстави для його скасування.

13 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шумейка П.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначив, що апелянт не надав доказів на підтвердження того, що на теперішній час виконавчі листи у справі №2-648/11 перебувають на виконанні, та враховуючи, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія про видачу дубліката, поновлення строку для пред`явлення документа до виконання та виправлення описки у виконавчому документі по цивільній справі за позовом АКБ «Східно-Європейський банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягненнями заборгованості за кредитним договором, підстави для стягнення з ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов?язання за рішенням суду відсутні.

Отже факт не перебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах виконавчої служби в сукупності з відмовою судом у задоволенні заяви апелянта про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню. У зв?язку із цим вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05 серпня 2008 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №64/2008, за умовами якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом в сумі 50 000 доларів США строком до 04 серпня 2011 року зі сплатою 18% річних, зобов`язання за яким позичальником не виконано.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року у справі № 2-648/11 задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 64/2008 в сумі 413 431,16 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, всього 415 251,16 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та 19 вересня 2012 року видано виконавчі листи.

27 червня 2014 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача по справі № 2-648/11 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а саме: АКБ «Східно-Європейський банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

17 жовтня 2014 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 71 000 грн, що сторонами визнається.

25 жовтня 2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-648/11, яка набрала законної сили 10 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання та виправлення описки у виконавчому документі.

У вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув у вересні 2018 року, при цьому заявник не звернувся до суду із заявою про видачу дубліката цього документа в межах вказаного строку, подавши її лише у травні 2021 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року, частково зміненим постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 у справі № 357/7023/23, частково задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 64/2008 від 05 серпня 2008 року в розмірі 344 251 грн; звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 06.08.2008 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 3878, на належні ОСОБА_2 : житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., з такими господарським будівлями та спорудами: сарай з прибудовою, сарай з погребом, колодязь за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 20291238); земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :05:021:0049, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0889 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :05:021:0050, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом в межах розгляду справи № 357/7023/23 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Вказане рішення набрало законної сили 24 червня 2024 року та видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні, ВП № 75815808.

В матеріалах справи міститься копія квитанції від 05 травня 2025 року про сплату ОСОБА_2 на рахунок органу ДВС коштів у розмірі 10 000 грн по справі № 357/7023/23.

Як встановлено судом, рішення суду від 18 січня 2012 року про стягнення з відповідачки суми заборгованості не виконане в повному обсязі, але на примусовому виконанні не перебуває, оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, стягувачем ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» пропущено строк для пред`явлення документа до виконання та ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року, яка набрала законної сили 10 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви стягувачу про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц, зазначив, що тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

- натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном;

- конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

- кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 727/4474/17, від 23 жовтня 2021 року у справі № 545/746/20, від 05 серпня 2022 року у справі № 757/63074/19-ц, від 26 жовтня 2022 року в справі №409/129/20.

В своїй постанові від 22 листопада 2022 року Верховний Суд у справі №285/3536/20 зазначив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги. Приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року у справі № 2-648/11 задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 64/2008 в сумі 413 431,16 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, всього 415 251,16 грн. Вказане рішення набрало законної сили та 19 вересня 2012 року видано виконавчі листи.

27 червня 2014 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача по справі № 2-648/11 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а саме: АКБ «Східно-Європейський банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

25 жовтня 2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-648/11, яка набрала законної сили 10 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання та виправлення описки у виконавчому документі.

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрали законної сили, стягувачу відмовлено у видачі дубліката виконавчого документа, поновленні пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання та виправленні описки у виконавчому документі, тобто його вимоги, які виникли на підставі рішення суду, не можуть бути захищені в судовому порядку, то між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть бути застосовані положення ст.625 ЦК України.

Тому, в такому випадку, коли в судовому порядку кредитору було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа з мотивів пропуску строку на пред`явлення його до виконання, кредитор втрачає право на стягнення заборгованості з боржника за судовим рішенням в примусовому порядку. Відповідно припиняються повноваження суду здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення. За такої правової ситуації зобов`язання боржника за судовим рішенням трансформується в звичайне грошове зобов`язання. Тобто, в подальшому кредитор втрачає право на судовий захист своєї вимоги. Відповідно є підстави стверджувати, що між сторонами виникли правовідносини з виконання натурального зобов`язання.

Таким чином, у справі що переглядається, інфляційні втрати та три відсотки річних до вимоги були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не позбавляє кредитора права на звернення до суду із позовом в порядку ст. 625 ЦК України, оскільки такий пропуск строків не має правового значення для вказаної справи з посиланням на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року у справі № 2-648/11, яким вже була захищена вимога кредитора, відхиляються апеляційним судом, оскільки вже були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм у рішенні суду було надано правильну правову оцінку.

Статтею 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивної цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Суд надав належну оцінку наданим позивачем доказам, доводи апеляційної скарги представника не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року- залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Судді: