Справа № 481/1120/25
Провадж.№ 2/481/170/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю: секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, заяву позивача ОСОБА_3 про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження технічної документації із землеустрою,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження технічної документації із землеустрою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по розгляду справи визначено суддю Уманську О.В.

Ухвалою судді Уманської О.В. від 04.08.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Павлова Ю.В. про відвід головуючої судді Уманської О.В. у цивільній справі задоволено, як обґрунтовану. Матеріали справи передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді у порядку визначеному ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 року головуючим суддею з розгляду справи визначено суддю Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 17.09.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 13.10.2025 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 11.12.2025 року у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 інженера землевпорядника.

17.02.2026 на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просив предмет позову про визнання незаконними та скасування пункту третього та пункту четвертого рішення Новобузької міської ради Миколаївської області від 23.07.2024 року № 896 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення ділянки у власність громадянам» змінити на наступну вимогу: витребувати від ОСОБА_1 , власника земельної ділянки кадастровий номер: :25:024:0023, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , користувача суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , частину від земельної ділянки кадастровий номер: :25:024:0023, сформовану шляхом з`єднання між собою поворотних точок № 5 з №6 з №7 з №8 з №5; №8 з №9 з №10 з №8, координати яких, межі та дані про їх прив`язку до пунктів державної геодезичної мережі були визначені та ідентифіковані технічною документацією із землеустрою, затвердженою пунктом третім та пунктом четвертим рішення Новобузької міської ради Миколаївської області від 23 липня 2024 року № 896 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення ділянки у власність громадянам».

Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про проведення такого у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Павлов Ю.В. в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви, але наголосив на тому, що позивач при подачі даної заяви не дотримався вимог ст.175 ЦПК України, тому вважає, що її треба залишити без руху.

Відповідач ОСОБА_1 позицію свого представника підтримала.

Вислухавши думку учасників справи та дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд звертає увагу позивача, що заява про зміну предмета позову має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які викладені у ст. 175 ЦПК України.

Так, згідно ч.3 ст.176 ЦПК України, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. Аналогічні вимоги передбачені і ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Розміри ставок судового збору визначені у ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, встановлено, що дана заява подана з порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини 4 статті 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць установлено у розмірі 3328 гривень.

Отже, суддею встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме, позивачем не повністю сплачено судовий збір.

Крім того, предметом позову у цій справі є витребування частини від земельної ділянки.

Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Таким чином, позовна вимога про витребування частини від земельної ділянки за даним позовом є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з володінням майном.

Проте, позивачем у заяві про зміну предмету позову не зазначено ціну позову, та не надано документів, які обґрунтовують ціну позову. Належних відомостей щодо вартості земельної ділянки на час звернення до суду заява не містить.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити вартість майна, про витребування якого просить позивач.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначено, що будь-який майновий спір має ціну.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, якщо у сторони позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна, останній не позбавлений можливості провести експертну оцінку такого майна, за результатами якої може бути визначена реальна ціна позову.

Суд вважає, що на момент пред`явлення позову встановити точну ціну земельної ділянки можливо, але позивач ухилився від виконання свого обов`язку.

Отже, судом встановлено, що заява про зміну предмету позову не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне залишити заяву про зміну предмета позову без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме: вказати ціну позову, виходячи з вартості майна, яке позивач просить витребувати, та надати на обґрунтування ціни позову документи щодо вартості спірного майна та в разі необхідності, доплатити судовий збір виходячи з ціни позову за позовною вимогою майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 174-177, 184, 185, 187, 352-255 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_3 про зміну предмету позову - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення заяви про зміну предмету позову без руху.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява про зміну предмету позову буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягаєта набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09.03.2026 року.

Суддя: С.І. Вжещ