Справа № 216/8157/25
провадження 2/216/1290/26
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю секретаря судового засідання Шакули Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час син досяг повноліття та навчається на 1-му курсі навчально-наукового технологічного інститу Державного університету економіки і технологій Міністерства освіти і науки України. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, є працездатною особою. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання дитини.

З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 28.04.2007 по 08.10.2013 сторони по справі перебували у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.04.2007 та рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2013 про розірвання шлюбу (справа №214/3014/13-ц).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком якого у свідоцтві про народження зазначено відповідача ОСОБА_2 , а матір`ю позивача ОСОБА_1 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Як слідує з довідок про реєстрацію місця проживання особи №№ 15329, 15331 від 14.09.2021 та довідки голови вуличного комітету №19 виконкому Саксаганської районної у місті ради від 19.09.2025 позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи позивач є повнолітньою особою та відповідно до довідки №07/27/506 від 11.09.2025 є здобувачем вищої освіти денної форми навчання 1 курсу, групи ХТ-25, навчально-наукового технологічного інституту Державного університету економіки і технологій за кошти фізичних осіб. Термін навчання за ОС «Бакалавр» - 4 роки.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною третьою ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Як роз`яснено в п.п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже судом встановлено, що на момент розгляду справи спільна дитина сторін по справі - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, продовжує навчання у навчально-науковому технологічному інституті Державного університету економіки і технологій, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки власних доходів не має, перебуває на утриманні матері, не в змозі самостійно утримувати себе та забезпечувати витрати на проїзд, харчування та предмети першої необхідності, відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча є здоровою та працездатною особою.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з урахуванням матеріального положення сторін, враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною особою, а його повнолітній син потребує допомоги у зв`язку із навчанням, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання сина, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

На переконання суду саме такий розмір аліментів буде достатнім, не обтяжливим для відповідача та відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 181, 182, 191, 198-200 СК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 274, 354-355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця на період навчання сина, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів розпочати з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 27 жовтня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНКОПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНКОПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ