ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4041/25 Номер провадження 22-ц/814/1463/26Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2025 року (час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складання повного тексту судового рішення - 03 грудня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 466493-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 105 040,32 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 18 000 грн; суми прострочених платежів по процентах 87 040,32 грн.

В обґрунтування позову вказувало на невиконання відповідачем умов кредитного договору.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 466493-КС-004 про надання кредиту від 26.09.2023 в розмірі 53 990,80 грн, 1 245,11 грн судових витрат, а всього стягнуто 55 235,91 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно посилається на обставини і доводи, викладені у позові та додатково пояснює, що, відмовляючи у частині позовних вимог, суд першої інстанції помилково відмовив у стягненні комісії за надання кредиту, визначивши це як подвійне стягнення, тоді як вказане передбачено умовами договору та додаткової угоди. А також помилково обрахував проценти за користування кредитом по загальному 1%, тоді як законом «Про споживче кредитування» було передбачено 2,5%, 1,5% та 1%.

Звертає увагу, що Кредитний договір та Додаткові угоди до Кредитного договору були укладені до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування», і Сторони не продовжували строк дії Кредитного договору після набрання чинності вищезазначеним Законом, тому положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, не підлягали застосуванню у даній справі.

Також звертає увагу, що позичальник не був обмежений часом в ознайомленні з умовами договору та додатковими угодами та не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися зокрема на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором, зокрема заборгованості за комісією за надання кредиту. Умовами Кредитного договору укладеному між ТОВ «Бізнес Позика» та Позичальником встановлена саме комісія за надання кредитних коштів, тому жодні «додаткові чи супутні банківські послуги» цією комісією не передбачені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Зокрема вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» у позові заявило вимоги з подвійним стягненням.

Погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 1%.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» укладено кредитний договір № 466493-КС-004.

Відповідно до п.2.6 Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Строк кредитування визначено 24 тижні - до 12.03.2024. (п.2.3. та 2.7.) Стандартна фіксована процентна ставка складає 2 % в день. Знижена 1,5% в день ( п.2.4). Комісія за надання кредиту складає 1 800 грн (п.2.5.).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало - надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).

Також, 24.10.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №466493-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Вказаною додатковою угодою сторони підтвердили, що за станом на 24.10.2023 сума неповернутого позичальником кредиту становить: 12 000,00 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії становить 602,58 грн.(п.1); кредит збільшується на 6 000 грн, та кредитодавець, на умовах, викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит, збільшений на 6 000 грн у строки та на умовах, викладених у договорі (п.2.1.) Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 18 000,00 грн (п.2.2.) Визначено, що після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту загальна сума отриманого кредиту становить 18 000,00 грн (п.1 та п.2. Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка 7 417,38 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 40 058,35 грн (п.4) Комісія за надання додатковї суми кредиту - 900,00 грн (п. 5.)

Також вказаною додатковою угодою внесено зміни до договору кредиту № 466493-КС-004 від 26.09.2023, а саме визначено, що:

6.1. Викласти п. 2.6. Договору в новій редакції, а саме: «2.6. Загальний розмір наданого Кредиту: 18 000,00грн.».

6.2. Викласти п. 2.8. Договору в новій редакції, а саме: «2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 40 058,35 грн.».

6.3. Викласти п. 2.9. Договору в новій редакції, а саме: «2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7417,38 процентів.

Також, 21.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №466493-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Вказаною додатковою угодою сторони підтвердили наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 21.12.2023, в розмірі 33 229,01 грн, що включає: суму кредиту 18 000,00 грн, проценти за користування кредитом -15 229,01 грн, комісія за надання кредиту - 0 грн.

Пунктом 2 визначено, що сторони домовились, що кредитодавець списує частину заборгованості, а саме по процентах за користування кредитом (сума списання 0.00 грн), по комісії за надання кредиту (сума списання 0.00 грн).

Пунктом 3 визначено, що, враховуючи умови п.2 додаткової угоди, заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором станом на 21.12.2023, становить 33 229,01 грн, що включає: суму кредиту 18 000,00 грн; по процентах за користування кредитом - 15 229,01 грн; по комісії за надання кредиту - 0.00 грн.

Пунктом 4 визначено, що, враховуючи умови додаткової угоди, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить: 99 812,59 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 877,21 процентів.

Пунктом 5 визначено, що, враховуючи п.1-п.3 додаткової угоди, сторони домовились внести наступні зміни до договору:

5.1. Викласти п. 2.3. Договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 67 тижнів.».

5.2. Викласти п. 2.4. Договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процента ставка за Кредитом:

з 21.12.2023 року до 15.02.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8625938% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.02.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,150125% в день; з 16.02.2024 року 1,150125% в день., фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.».

5.3. Викласти п. 2.7. Договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 02.01.2025 року.»

5.4. Викласти п. 2.11. Договору в новій редакції, а саме: «2.11. Дата повернення Кредиту 02.01.2025 року.».

5.5. Викласти п. 3.2. Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів:»

Як вбачається з листа ТОВ ПрофітГід в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача. Платник ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код 41084239. Номер транзакції 39815-81296-91544. Дата / час здійснення переказу коштів 2023-10-24 17:35:30. Сума переказу, грн 6000. Номер платіжної картки отримувача НОМЕР_2 . Емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK. Код авторизації 208305. Код RRN 01. Призначення переказу Перерах. коштiв Кива Є. Ю. ІПН НОМЕР_3 зг. Дод. угоди від 24.10.2023 до кредитного дог. №466493-КС-004 від 26.09.2023 Без ПДВ

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості позовних вимог в частині укладення договору та стягнення тіла кредиту, однак в частині стягнення процентів та комісії зазначив, що «умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за видачу кредиту, тобто фактично визначено витрати, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Але, у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту не вказано у чому полягають послуги по наданню кредиту, тобто в чому полягають певні дії та здійснення певної діяльності по наданню кредиту (видача грошових коштів, перерахування грошових коштів, оформлення документів чи інше), внаслідок чого умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні абзацу 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", є нікчемною відповідно частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". З огляду на вказане вище, положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісії за надання кредиту суперечать положенням абзацу 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" і є нікчемними з моменту укладення цього правочину.»

«Застосування позивачем починаючи з 23.12.2023 року по 02.01.2025 року денної процентної ставки 1,15012099 % та 2 % є неправомірним. Відповідно до Закону ця ставка має становити не більше 1 %. Для обчислення заборгованості за процентами за весь період користування кредитом, а решта коштів, у зв`язку з їх достроковим внесенням має бути зарахована у тіло кредиту. Тобто, з 26.09.2023 року по 24.10.2023 року (12000грн х 1,15012500 % х29 днів) 4002.43 грн., з 24.10.2023 року по 23.12.2023 року (18000 х 1,150125 % х 61 днів) 12628.37 грн., з 23.12.2023 року по 12.03.2024 року (18000 х1 % х 81 днів) 14580 тобто за весь період нарахування відсотків буде 31210.8 (4002.43 грн+12628.37грн+14580 грн =31210.8грн з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було сплачено 13220 грн ( 31210.8грн-13220 грн +18000 грн тіло кредиту).Отже, заборгованість за процентами за користування кредитом, яка підлягає до стягнення становить 35990.80 грн.»

Рішення суду у частині укладення договорів та стягнення тіла кредиту не оскаржується, а тому відповідно до приписів ст.367 ЦПК України його законність і обґрунтованість апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У кредитному договорі сторони обумовили розмір процентів за кожен день користування кредитом та додатковими угодами визначили термін дії договору до 02.01.2025.

Додатковою угодою від 21.12.2023 сторони погодили наявність заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 15 229,01 грн.

Отже суд, має перевірити правильність нарахування процентів за користування коштами лише, починаючи з 21.12.2023, і до закінчення дії кредитного договору, тобто до 02.01.2025.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Так, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»№ 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%; з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом з тексту кредитного договору, він укладений: 26.09.2023 зі строком дії до 02.01.2025 з моменту перерахування кредиту позичальнику.

Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості неможливо встановити, за яким розміром процентної ставки була нарахована заборгованість за процентами.

На переконання суду, з урахуванням вимог діючого законодавства, відсотки за користування кредитними коштами становлять 33 200 грн, які нараховані наступним чином:

за період з 21.12.2023 по 21.04.2024 за ставкою 1,150125% в день, як передбачено п 2.4. договору з врахуванням внесених змін, і становить 23 186,52 грн, відповідно розрахунку (18 000 х 1,150125% х 112);

за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 за ставкою 1,5 % становить 32 400 грн, відповідно розрахунку (18 000 х 1,5% х 120);

-за період з 20.08.2024 по 02.01.2025 за ставкою 1 % становить 24 480 грн, відповідно розрахунку (18 000 х 1% х 136);

Отже сума заборгованості за процентами за користування кредитом буде складати 15 229,01 + 23 186,52 + 32 400 + 24 480 = 95 295,53 грн

Однак, враховуючи внесення оплати ОСОБА_1 8.01.2024 у розмірі 2005 грн та 20.01.2024 у розмірі 2005 грн, які слід зараховувати першочергово на оплату заборгованості за процентами, загальна сума заборгованості по сплаті процентів буде складати 95 295,53 2005 - 2005 = 91 285,53 грн.

Отже колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправильності обрахування судом першої інстанції процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки суд не вправі вийти за межі позовних вимог, а позивач просив стягнути суму заборгованості за процентами у розмірі 87 040,32 грн, то стягненню підлягає саме 87 040,32 грн.

Окрім того, слід звернути увагу, що у межах цієї справи вимоги про визнання недійсними певних умов кредитного договору з підстав їх несправедливості у відповідності до ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів» не заявлено, отже суд відповідно до ст.13 ЦПК України за своєю ініціативою не вправі оцінювати положення кредитного договору на предмет їхньої недійсності, у тому числі несправедливості.

Також слід звернути увагу, що позивачем не заявлялась позовна вимога щодо стягнення будь якої комісії, однак суд першої інстанції з невідомих причин дав характеристику умовам договору щодо сплати комісії та відмовив в їх задоволенні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» у повному обсязі, у зв`язку із чим рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн за подачу позову до суду, 3 633,60 грн за подачу апеляційної скарги, а всього 6 056 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 466493-КС-004 про надання кредиту в розмірі 105 040,32 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 18 000 грн; суми прострочених платежів по процентах 87 040,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 6 056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 березня 2026 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов