УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Тесленко І. О., розглянувши матеріали заяви представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року позивач ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Куликова О.А., звернулася до Солом?янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

17 липня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 22 липня 2024 року.

16 серпня 2024 року на адресу суду надійшла інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року, позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали від 11 вересня 2024 року про залишення позову без руху на адресу суду 20 вересня 2024 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою від 02 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче засідання.

Також, Ухвалою від 22.01.2025 року зустрічну позовну заяву, подану ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна; об`єднано цивільне провадження № 2/760/4899/25 (єдиний унікальний № 760/16386/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та цивільне провадження № 2/760/11365/24 (єдиний унікальний №760/16386/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, з присвоєнням об`єднаній справі провадження № 2/760/4899/25 (єдиний унікальний № 760/16386/24).

Ухвалою від 27 травня 2025 року клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Кулікова О.А., про витребування доказів від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (з врахуванням уточнень), - задоволено; витребувано від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) інформацію щодо банківських рахунків та залишків на них ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 29 серпня 2024 року; витребувано від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) виписки по банківських рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 11 червня 2022 року по 29 серпня 2024 року; у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Кулікова О.А., про витребування доказів від ТОВ «Юніт Житлоінвест», ТОВ «Юніт Холдінгс», АТ ЗНКВКФІ «НАВІС» та АТ ЗНКВКФІ «АВАНТ», - відмовлено; клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - адвоката Швидкової В.О., про витребування доказів від Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерного товариства «Універсал Банк», задоволено; витребувано від Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1 Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформацію щодо банківських рахунків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме виписку щодо надходжень та списань з рахунків, відкритих на її ім`я, протягом періоду з 11.06.2022 року до 29.08.2024 року; витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) виписку щодо надходжень та списань з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), протягом періоду з 11.06.2022 року до 29.08.2024 року; клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Кулікова О.А., про витребування доказів від Головного управління ДПС у місті Києві, - задоволено; витребувано від Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) інформацію щодо отриманих доходів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 11.06.2022 року по 29.08.2024 року.

Ухвалою від 15 вересня 2025 року у задоволенні клопотань представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Кулікова О.А., про витребування доказів, - відмовлено.

09 жовтня 2025 року до суду від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну предмету позову у якій останній просить викласти позовні вимоги в наступній редакції: здійснити поділ майна та визнати за ОСОБА_4 право власності на: 1 / 2 автомобіля Lexus RX 350 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_3 ; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Інвестиційного договору №А0503/048 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ»; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Договором № А05П1/п/м-50 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «Юф`юче»; стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) 6 599 583 грн.; відступити від принципу рівності часток через приховування відповідачем спільного майна подружжя».

Ухвалою від 22 жовтня 2025 року прийнято заяву представника позивача за первісним позовом про зміну предмету позову. Постановлено в подальшому розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, з урахуванням зміненого предмету позову.

Ухвалою від 12 грудня 2025 року клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, - задоволено частково; витребувано в АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул.Оленівська, 23, ): інформацію щодо банківських рахунків та залишків на них ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 11.06.2022 року по 29.08.2024 року включно; виписки по банківських рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 11.06.2022 року по 29.08.2024 року включно; витребувано в АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ): інформацію щодо банківських рахунків та залишків на них ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 11.06.2022 року по 29.08.2024 року включно; виписки по банківських рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 11.06.2022 року по 29.08.2024 року включно; витребувано в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНРІЙ ІНВЕСТРІЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНТ» (, 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, 18/7) посвідчені копії наступних документів: договір від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» з усіма додатками; довідку про сплату пайового внеску в межах договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» або інший доказ виконання ОСОБА_2 зобов`язань за цим договором; інформацію: Чи не відчужувались об`єкти цивільних прав, які становлять предмет договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» на користь третіх осіб? витребувано в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЮФ`ЮЧЕ» (, 04119, Україна, місто Київ, вулиця Сім`ї Хохлових, будинок 8): договір від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» з усіма додатками; довідку про сплату пайового внеску в межах договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» або інший доказ виконання ОСОБА_2 зобов`язань за цим договором; інформацію чи не відчужувались об`єкти цивільних прав, які становлять предмет договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» на користь третіх осіб?

19 січня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, яка обгрунтована наступним. Норма статті 149 ЦПК України містить підстави для забезпечення позову. Цей захід має запобігти наведеному у статті ризику. Ризик звучить так: визначення невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Ризик унеможливлення виконання рішення суду. Рішенням у цій справі буде встановлено наявність або відсутність в позивача права вимоги стосовно певного майна. Відтак виконання цього рішення напряму залежить від майнових спроможностей відповідача в момент початку виконання рішення. Настанню такого моменту передує розгляд справи по суті, очікування вступу в силу рішення, можливий апеляційний розгляд, касаційний розгляд із зупиненням виконання рішення суду. Ймовірніше за все, такий момент не настане раніше ніж за 1,5-2 роки. Станом на дату подання позову відповідач мав роботу в компанії ДТЕК та офіційну заробітну плату, великі бонусні виплати. Також у власності він мав однокімнатну квартиру площею 51 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та майнові права на квартиру, за яку він заплатив АТ «Юф`юче». Це створювало певні логічні очікування стосовно існування джерел виконання майбутнього рішення суду. Та чим далі розвивався процес, тим далі ставало зрозуміло, шо відповідач зайняв активну позицію по переховуванню майна та саботуванню законних вимог позивача та суду. Позов по справі було подано 12.07.2024. З того моменту вони дізнались, що відповідач не надав відповіді на запитання, поставлені в позові, хоча закон зобов`язує його це робити та проігнорував ухвалу суду, якою його було зобов`язано надати запитувану інформацію, хоча невиконання рішення суду є кримінальним правопорушенням. З витребуваних банківських виписок вони дізнались, що відповідач виводив спільні кошти подружжя на рахунки третіх осіб. Загалом 253 перекази на 12 різних рахунків на загальну суму 7 199 166 грн. та виводив кошти з депозитних рахунків. За час шлюбу відповідач вніс на депозитний рахунок щонайменше 8 000 000 млн. грн. Зняв щонайменше 6 000 000 грн. Все це відбувалось в таємниці від дружини. Банківські виписки, які, були витребувані ухвалою від 27.05.2025 надійшли до суду на початку червня 2025. В цей час відповідач напевно вже розумів, що наступним їх кроком буде збільшення позовних вимог та витребування нової інформації. Розширення позовних вимог ставило під ризик його активи та успішність тактики «глухої оборони», яка полягала у ненаданні інформації. Розуміючи це відповідач вдався до вже знайомої йому дії - виведення майна. Саме в часовий проміжок між витребуванням банківських виписок та зміною предмету позову відповідач на підставі безоплатного правочину відчужує квартиру на Липківського на користь своєї матері. Це доводиться договором дарування від 08.07.2025. Факт та ступінь родинних відносин підтверджується п.1 вказаного договору. Тобто, в розпал судового процесу з колишньою дружиною, наслідком якого може стати виконавче провадження, в якому ОСОБА_2 буде боржником, він «переписує» квартиру на матір, очевидно виводячи її з під ризику звернення стягнення по цій справі в майбутньому. Він фактично квартиру «переклав з лівої кишені до правої». Це підтверджує, що відповідач активно готується до ухилення від виконання рішення суду. Ситуація ускладнюється ще й тим, що на відміну від публічного реєстру речових прав на нерухоме майно, відслідкувати такі приготування відповідача в частині коштів на рахунках неможливо, позаяк вони не мають доступу до цієї інформації. Поведінка відповідача дозволяє підставно припустити, шо він не обмежується лише виведенням нерухомості «з-під удару», але й може виводити кошти з рахунків на користь третіх осіб. Особливо враховуючи те, що він має щонайменше 12 інших рахунків, на які він вже виводив кошти та які, з великою долею ймовірності, належать іншим особам. Тобто він має своєрідну мережу рахунків, які можуть забезпечувати таке ухилення. В поточному стані речей відповідач «не помічає» цей спір. Інформацію на їх питання він не надає, ухвалу суду про витребування інформації не виконує, спроби укласти мирову угоду ігнорує. Враховуючи це, можна сподіватись, що він сприйме рішення суду, яке йому може не сподобатись, та виконає його? Очевидно, що ні. Він споглядає цей спір з комфортної дистанції з-за кордону та готується до подальшого саботування його наслідків. Логіка підказує, що відповідач має плани виведення своїх активів в той чи інший спосіб, аби убезпечити їх від потенційного стягнення. Якщо його плани будуть успішні, то потенційне рішення суду втрачає свій зміст та стане лише підставою для подальших судових спорів по визнанню правочинів, за рахунок яких він буде виводити активи недійсними з підстав їх фраудаторності. Щодо пропорційності заходів забезпечення позову. Ними наведено обґрунтований ризик невиконання рішення суду, процесуальна поведінка відповідача змушує позивача витребовувати через суд великі масиви інформації, обробляти їх та перебувати у ролі «наздоганяючого», що призводить до непропорційності стосовно засобів доказування, а відтак і способів ефективного захисту своїх прав. Враховуючи те, що позивач надав заяву свідка разом із довідкою з Пенсійного Фонду України та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, а відповідач виводить кошти з банківських рахунків та відчужує майно пов`язаним особам, забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки в межах ціни позову та заборона відчужувати майнові права та майно, які є предметом спору, відповідає вимогам закону щодо пропорційності забезпечення. Критерій пропорційності слід оцінювати як баланс інтересів сторін, а саме наскільки захід забезпечення необхідний і достатній для захисту позивача та не створює надмірного тиску на відповідача. Шкода для відповідача ніяк не перевищує користь для позивача. Задля оцінки пропорційності варто відповісти на запитання: Чи можна досягти легітимної мети у вигляді виконання рішення суду про поділ майна, враховуючи процесуальну поведінку відповідача, у інший спосіб? Переконаний, що ні. Натомість невжиття заходів забезпечення позову може звести нанівець будь-який результат цього спору. Щодо зустрічного забезпечення. Позивач та відповідач знаходяться в принципово різних майнових станах, а відтак покладення на позивача обов`язків щодо зустрічного забезпечення в цій справі фактично унеможливлює ефективний захист його прав та створює штучні переваги для відповідача, який і без того користується перевагою того, що він оперує спільними коштами під захистом банківської таємниці та не розкиває дані щодо свого майна, на відміну від позивача. Звертає увагу суду, що вони просять забезпечити позов шляхом накладення арешту на банківські рахунки в сумі, яка виключає вартість майнових прав. Майнові права вони просять заборонити відчужувати. З врахуванням наведеного просили накласти арешт на банківські рахунки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) які відкриті в банківських установах України, в межах суми 7 752 630 грн., заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати в будь-який спосіб майнові права які були предметом Інвестиційного договору №А0503/048 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ», - майнові прав, які були предметом Договором № А05П1/п/м-50 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «Юф`юче, - автомобіль Lexus RX 350 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_4 .

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 19 січня 2026 року заяву передано судді Тесленко І.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, представник просить суд, зокрема, вжити заходи забзпечення позову та заборонити ОСОБА_2 відчужувати в будь - який спосіб автомобіль Lexus RX 350 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_4 .

При цьому, позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовними вимогами (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) в яких просить суд: здійснити поділ майна та визнати за ОСОБА_4 право власності на: 1 / 2 автомобіля Lexus RX 350 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_3 ; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Інвестиційного договору №А0503/048 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ»; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Договором № А05П1/п/м-50 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «Юф`юче»; стягнути з ОСОБА_2 ) 6 599 583 грн.; відступити від принципу рівності часток через приховування відповідачем спільного майна подружжя».

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ власником легкового автомобіля марки Lexus RX 350 д.н.з. НОМЕР_5 є ОСОБА_2 .

Згідно частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому у виконанні такого рішення.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, вимога представника позивача за первісним позовом щодо вжиття заходів заезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме - відчужувати у будь - який спосіб автомобіль Lexus RX 350 д.н.з. НОМЕР_5 , є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги представника позивача за первісним позовом щодо заборони ОСОБА_2 відчужувати в будь - який спосіб майнові права які були предметом Інвестиційного договору №А0503/048 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ», та майнові права які були предметом Договором № А05П1/п/м-50 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «Юф`юче» суд зважає на наступне.

Ухвалою від 12 грудня 2025 року судом клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, - задоволено частково; витребувано, у тому числі, в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНРІЙ ІНВЕСТРІЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНТ» посвідчені копії наступних документів: договір від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» з усіма додатками; довідку про сплату пайового внеску в межах договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» або інший доказ виконання ОСОБА_2 зобов`язань за цим договором; інформацію: Чи не відчужувались об`єкти цивільних прав, які становлять предмет договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ» на користь третіх осіб? витребувано в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЮФ`ЮЧЕ»: договір від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» з усіма додатками; довідку про сплату пайового внеску в межах договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» або інший доказ виконання ОСОБА_2 зобов`язань за цим договором; інформацію чи не відчужувались об`єкти цивільних прав, які становлять предмет договору від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «Юф`юче» на користь третіх осіб?

Однак, станом на момент подачі заяви про забезпечення позову та її розгляду судом витребувані докази до суду не надійшли. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити власника відповідних майнових прав станом на момент розгляду заяви та наявності підстав для втручання у право власності зі встановленням відповідних обмежень. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що розгляд питання щодо забезпечення позову шляхом заборони відчужувавти відповідні майнові права відповідачем за первісним позовом є передчасним.

Що стосується вимоги заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на банківські рахунки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які відкриті в банківських установах України, в межах суми 7 752 630 грн., суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Ухвалою від 22 жовтня 2025 року судом було прийнято заяву представника позивача за первісним позовом про зміну предмету позову. З врахуванням відповідних змін предметом первісного позову у справі є наступне: здійснити поділ майна та визнати за ОСОБА_4 право власності на: 1 / 2 автомобіля Lexus RX 350 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_3 ; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Інвестиційного договору №А0503/048 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «ЗНВКІФ «АВАНТ»; 1 / 2 майнових прав, які були предметом Договором № А05П1/п/м-50 від 23.05.2023 між ОСОБА_2 та АТ «Юф`юче»; стягнути з ОСОБА_2 ) 6 599 583 грн.; відступити від принципу рівності часток через приховування відповідачем спільного майна подружжя».

У частині необхідності стягнення відповідних коштів, заява про зміну предмету позову обгрунтована тим, що з витребуваних в межах справи доказів, позивачеві стало відомо про інше майно, яке не було предметом первинного позову.

При цьому, суд зважає на те, що відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, зокрема у частині співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог (або майбутніх позовних вимог), їх взаємозв`язку.

Крім цього, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову має бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Між тим, питання обґрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення.

При цьому суду не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на вжиття недобросовісних дій з боку відповідача, а також на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Таким чином заявником не обґрунтовано підстав подачі заяви про забезпечення позову в цій частині, а також необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача на цій стадії розгляду цивільної справи; заходу забезпечення з обґрунтуванням його необхідності, не наведено достатніх підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суддя враховує те, що як вбачається з пояснень наданих представником позивача за первісним позовом в судовому засіданні, відповідач продовжує працювати на тій самій посаді, доказів погіршення його матеріального стану або свідомого вжиття заходів, які в подальшому зможуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення, надано до матеріалів справи не було.

Суддя критично оцінює вказану позивачем за первісним позовом підставу вважати про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, укладення відповідачем за первісним позовом договору дарування квартири, за яким відповідну квартиру було подаровано його матері. Вказана квартира не є спірним майном з приводу якого розглядається цивільна справа, передача вказаного майна у власність близькій особі за безоплатним договором не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Суддя також враховує, що сума коштів на які представник позивача просить суд накласти арешт враховує в тому числі вартість майнових прав, які представник позивача за первісним позовом просив заборонити відчужувати відповідачу за первісним позовом.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що втручання у право власності відповідача за первісним позовом на його грошові кошти на банківських рахунках не можна вважати пропорційним.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153, 260 - 261, 353 - 355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, - задовольнити частково.

До набрання рішенням у справі № 760/16386/24 законної сили заборонити ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати в будь-який спосіб автомобіль Lexus RX 350, 2022 року випуску з номером кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Стягувач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Боржник: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя І.О. Тесленко