Провадження №2/752/5163/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кокошка О.Б.,

за участю секретаря Потапенко Д.І.,

представників позивача Драюк І.В., Данилова Ю.В.,

представників відповідача Дідківської В.В., Боледзюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача адвоката Боледзюка Володимира Мирославовича про залишення позову без руху по справі №752/17515/25,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа №752/17515/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічна паливна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки.

Ухвалою суду від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.01.2026 представник відповідача адвокат Боледзюк В.М. за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав до суду відзив на вказану позовну заяву, у якій вказав клопотання про залишення позову без руху.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що у позовній заяві позивачем зазначено про його звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за пред`явлення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки. На думку відповідача, вказане твердження є помилковим, оскільки позивач не звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16. Отже, позивачем не дотримано вимог ст. 175, 177 ЦПК України щодо сплати судового збору за заявлену позовну вимогу. Вказані обставини є підставою для залишення позову без руху.

Просив залишити позов без руху, а у випадку не усунення недоліків позову залишити його без розгляду.

Представник відповідача адвокат Боледзюк В.М. у судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позову без руху, просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Дідківська В.В. у судовому засіданні підтримала клопотання про залишення позову без руху, просила його задовольнити.

Представники позивачів адвокат Драюк І.В. та адвокат Данилов Ю.В. у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без руху, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою та фізичною особою-підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору - 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн та не більше 15140,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із позовної заяви та доданих документів, позивач ОСОБА_1 пред`явив позов про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.05.2025 по 21.05.2025 у розмірі 24092,80 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2025 по 01.07.2025 у розмірі 46579,42 грн та компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 164260,32 грн.

Позивач у позовній заяві зазначив підставу для звільнення його від сплати судового збору за подання вказаного позову - п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, як вбачається із позовної заяви, позивачем пред`явлено позов, який містить вимоги майнового характеру, зокрема щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки.

Позивач ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки.

Проте, з огляду на зміст ст. 2 Закону України «Про оплату праці» (де визначено структуру заробітної плати) та рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 і від 22.02.2012 №4-рп/2012 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні не може бути кваліфікований як заробітна плата, адже має зовсім іншу правову природу ніж винагорода за працю, позаяк є компенсаційною санкцією до роботодавця за несвоєчасний розрахунок.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 викладений правовий висновок про те, що середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №522/16890/20.

Отже, суд вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем ОСОБА_1 , визначається у розмірі 1% від ціни позову за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто у розмірі 1211,20 грн (1% від 46579,42 грн становить 465,79 грн, що є меншим від мінімального розміру судового збору у сумі 1211,20 грн).

Позовна заява подана з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплаченого судового збору за позовну вимогу майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Голосіїв.р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

Банк отримувача - Казначейство України;

Код банку отримувача (МФО) - 899998;

Рахунок отримувача - UA0026002;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101;

Найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір;

Призначення платежу - *; 101; РНОКПП позивача (для юридичних осіб код за ЄДРПОУ); судовий збір за позовною заявою (ПІБ фізичної особи чи назва юридичної особи позивача), Голосіївський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

За таких обставин суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивач в установлений судом строк повинен усунути зазначені недоліки, в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260-261, 354-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Боледзюка Володимира Мирославовича про залишення позову без руху - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічна паливна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення зазначених недоліків позовної заяви впродовж п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 11.03.2026.

Суддя О. Б. Кокошко