Справа № 442/2953/25 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2180/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

секретар: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

22.04.2025 АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 у розмірі 188591,31 грн та судові витрати.

Позов обгрунтований тим, що 01.07.2024 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Невиконання відповідачем належним чином своїх зобов`язань, призвело до створення заборгованості на загальну суму 188591,31 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 у розмірі 148 198,03 грн станом на 21.04.2025 та 2422,40 грн судових витрат, а всього - 150620 (сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять) гривень 43 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог оскаржило АТ «Акцент-Банк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що апелянт не погоджується з висновками суду про те, що в анкеті-заяві відсутня процентна ставка та інші суттєві умови кредиту. Вважає, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил - підтверджує звернення клієнта до банку щодо банківських послуг та належне проходження ідентифікації та верифікації. Заява на погодження удосконаленого електронного підпису - підтверджує погодження між сторонами використання УЕП. Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» - підтверджує роз`яснення умов кредиту у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування. Меморіальний ордер- підтверджує факт видачі кредиту. Банківська виписка - підтверджує факт погашення (чи відсутності такого) кредиту. Відтак, у суду не було підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами та пенею.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому неявка учасників відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

01.07.2024 на підставі заяви ОСОБА_1 про надання послуги «Швидка готівка» між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024.

Вказаний договір було підписано електронним підписом позичальника.

Згідно з наданим позивачем АТ «АКЦЕНТ БАНК» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 21.04.2025, становить 188591,31 грн та складається з: заборгованості за кредитом 148198 грн, заборгованості за процентами 38323,29 грн, 2069,99 грн загальний залишок заборгованості за пенею.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача АТ «Акцент-Банк» з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, розмір якої останнім не спростовано.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ «Акцент-Банк» не надало належних та допустимих доказів погодження з позичальником умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому відмовив у задоволенні цих позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як убачаєтсья з матеріалів справи, в Анкеті-заяві позичальника від 30 січня 2020 року відсутні відомості щодо відсоткової ставки за кредитним договором.

Разом з тим, у заяві від 01.07.2024 №АВН0СТ56172145, яка підписана електронни підписом за допомогою електронного ключа, ОСОБА_1 узгоджено: вид кредиту - послуга «Швидка готівка», тип кредиту строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту - 15000,00 грн, строк кредиту - 60 місяців з 01.07.2024 по 30.06.2029, процентна ставка (фіксована) - 55 % на рік, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 317446, рахунок для внесення платежів - НОМЕР_1 . У цій Заяві зазначено, що ОСОБА_1 , діючи на підставі особистого волевиявлення, просить надати йому в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах, зазначених вище. Підписанням цієї Заяви підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 01.07.2024 №АВН0СТ56172145 та Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», що особисто підписані відповідачем за допомогою електронного підпису, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який містить прізвище, ім`я та по-батькові позичальника.

З розрахунку заборгованості за договором №АВН0СТ56172145 убачається, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував в межах узгодженої між сторонами процентної ставки в розмірі 55% річних в межах строку кредитування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за простроченими відсотками, розмір якої станом на 21 квітня 2025 року становить 38323,29 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Отже, у матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором та встановлені обставини дають підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.

Позивач, окрім тіла кредиту та відсотків, просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею у сумі 2069,99 грн.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, у подальшому його дія неодноразово продовжувалася і триває по цей час.

Ураховуючи, що пеню нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, то позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за таке прострочення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені у заявленому розмірі 2069,99 грн.

З урахуванням викладених умов договору, висновки суду першої інстанції про недоведеність банком вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитним коштами є помилковими, адже не враховують надані позивачем докази, а саме відповідні положення кредитного договору, згоду з якими позичальник підтвердив електронним підписом.

Таким чином, доводи апелянта є частково обґрунтованими та з відповідача на користь банку слід стягнути не лише заборгованість по тілу кредиту, а й по відсоткам у сумі 38323,29 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 38323,29 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 у розмірі 38323,29 грн. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено06 березня 2026 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в цій частині позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 38323,29 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 у розмірі 38323,29 грн.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ56172145 від 01.07.2024 у розмірі 148 198,03 грн станом на 21.04.2025 та 2422,40 грн судових витрат, а всього - 150620 (сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять) гривень 43 коп. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра