Справа № 522/2360/26
Провадження № 2/522/5669/26
УХВАЛА

06 березня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, в якій позивач просить суд: розірвати договір довічного утримання, укладений 17.10.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л.; повернути сторони у первісне становище щодо права власності: припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначену квартиру.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, відповідно до приписів ЦПК України, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається:

- у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

- у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений - у розмірі 3328 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно із п.п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 1331,20 грн.

З позовної заяви слідує, що позивачем було сплачено за подання позову 1331,20 грн., однак всупереч зазначеному останнім не долучено до матеріалів справи документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному законодавством.

При цьому суд зауважує, що стороною позивача заявлено дві самостійні вимоги (немайнового та майнового характеру), кожна з яких підлягає оплаті судовим збором. Під час розгляду справи по суті суд буде зобов`язаний розглянути кожну із цих вимог окремо та надати відповідну оцінку.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити ціну позову у відповідному розмірі, надати суду докази дійсної вартості спірної квартири на час подання позовної заяви до суду та надати докази сплати судового збору, відповідно до норм Закону України «Про судовий збір».

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Варто зауважити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя