Справа № 352/2119/25
Провадження № 2/352/123/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

представник позивача Андрійків Х. І.

представник третьої особи Королик О. М.

розглянувши у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрійків Христина Ігорівна до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Андрійків Х. І. звернулася в суд з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2007 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2023 року діти проживають спільно з позивачем, перебувають на його утриманні, натомість відповідачка не цікавиться ні життям дітей, ні їх здоров`ям, не спілкується з дочками, не проявляє щодо них материнської турботи і піклування, не надає матеріального утримання. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, з вересня 2023 року покинула місце проживання та з дітьми не проживає. Вихованням та утриманням дітей батько займається самостійно. Просила позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Ямницької сільської ради в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що дійсно діти проживають та перебувають на утриманні батька, а відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, з дітьми не проживає, не має постійного місця проживання, на засідання комісії не з`явилася. Вважає, що наявні всі підстави для задоволення позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

На даний час неповнолітні діти зареєстровані і проживають разом з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.13-15).

Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а саме: не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не проявляє щодо них материнської турботи і піклування, не приймає участі в їх матеріальному забезпеченні.

Відповідно до характеристик учениць Тязівської гімназії Ямницької сільської ради Івано-Франківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.29-30), батьківські збори завжди відвідує батько, також саме він цікавиться навчанням та поведінкою дітей, мати участі у вихованні дітей не приймає.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 05.11.2025, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2010 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження (а.с. зв.ст. 61 -62).

Таким чином, відповідачкою, яка усунулася від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, порушено право останніх на належне батьківське виховання.

У відповідності з вимогами ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як передбачено ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності з вимогами до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Як роз`яснено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на викладене, суд, ураховуючи встановлені обставини, з метою якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 18, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 150, 152, 155, 164 ч. 1 п. 2 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрійків Христина Ігорівна до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради, про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 10 від 23.06.2010 виконавчого комітету Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 9 від 12.08.2014 виконавчого комітету Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Адвокат Андрійків Христина Ігорівна, вул. Незалежності, 4/414, м. Івано-Франківськ.

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування Ямницької сільської ради:вул. Галицька,36, с. Ямниця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 10.03.2026.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ