Провадження № 22-ц/812/359/26 Головуючий суду першої інстанції Томашевський О.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Миколаїв Справа № 468/1791/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2025 року, повне судове рішення складено 19 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Томашевського О.О., в залі судового засідання в с-ще Казанка, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 16 листопада 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1303-2067.

Позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор А6379 для підписання кредитного договору 1303-2067 від 16 листопада 2023 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору на її картковий рахунок.

Станом на 08 липня 2025 року загальний борг відповідача становив 39 580.00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 4 000 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 35 580.00 грн.

Однак, позивач застосував до відповідачки програму лояльності та частково списав прострочену заборгованості за нарахованими процентами до суми 16 000 гривень.

Посилаючись на викладене, ТОВ Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 000 грн, що складає 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 16 000 грн заборгованість за процентами за користування кредитом.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 16 листопада 2023 року № 1303-2067 у сумі 12 000 грн, з яких: 4 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 8 000 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 1 453.44 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що суд враховує, що розмір нарахованих процентів в розмірі 16 000 грн на кредит в розмірі 4 000 грн дорівнює 400% (16000/400*100%), що набагато перевищує суму отриманого кредиту відповідачкою та не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів за кредитним договором.

За такого наявні підстави для зменшення розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідачки до 200% від суми кредиту, що складає 8 000 грн, що буде відповідати логічній компенсацією за користування відповідачкою кредитом у сумі 4 000 грн.

Не погодившись з рішення суду, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що базовий період строк протягом якого боржник (Позичальник) бажає сплачувати саме проценти за користування кредитом (в даному випадку 21 день), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів.

Станом на 08 липня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно пункту 4.10. та 10.1. кредитного договору) в строк договору (згідно пункту 4.12. договору).

Відповідно до розрахунку вбачається, що позивач не нараховував відповідачці жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору

ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору.

Пункт 5 частини 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов договору.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в пункті 5 частини 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно пункту 4.10. та 10.1. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно пункту 4.12. Договору), що погоджений між сторонами.

На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від відповідачки не надходило.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору про відкриття кредитної лінії від 16 листопада 2023 року №1303-2067, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальниці шляхом надання позичальниці грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальниці, а позичальниця зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (пункт 2.2. Договору).

За змістом пункту 3.1 Договору, він укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Загальний розмір кредиту складає 4 000 грн. Дата надання/видачі кредиту 16 листопада 2023 року (пункти 4.1, 4.2 Договору).

Згідно з пунктом 4.6 спосіб перерахування позичальниці коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальниці шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальниці шляхом використання вказаних позичальницею реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього Договору, здійснюється Кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальниці примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальниці з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку Кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальницею при оформленні кредиту.

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальниці на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надана клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (пункт 4.7 договору).

Базовий період складає 21 календарний день. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальниця у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснила повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (пункт 4.7. договору).

З пункту 4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% (за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Відповідно до пункту 4.12 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальниці: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці. Дата повернення (виплати) кредиту 10 вересня 2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування.

Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572 465 % (пункт 4.13 Договору).

Згідно з пунктом 4.14 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 40 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальниці, а саме: ПІБ відповідачки, його паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, електронну адресу, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6379.

Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ОСОБА_1 було перераховано 16 листопада 2023 року кошти в розмірі 4 000 грн за реквізитами банківської платіжної картки № НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджуються листом АТ КБ «Приватбанк» від 04 липня 2025 року.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 16 листопада 2023 року № 1303-2067 відповідачкою не проводились платежі пов`язані із поверненням кредиту та сплатою нарахованих відсотків протягом періоду з 16 листопада 2023 року по 08 липня 2025 року у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39 5802 грн, де: 4 000,00 грн заборгованість за кредитом та 35 580,00 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Позивач просить суд стягнути частину від нарахованих процентів на суму 16 000 грн.

Відповідачка не погоджувалася із заявленою позивачем сумою процентів за користування кредитними коштами, зазначаючи в своїх поясненнях, що розмір нарахованих процентів не відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості.

В контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції в частині вирішення вимог позову апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Стаття 15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України, (тут і далі - у редакції, на час укладення договору кредиту), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону № 675-VIII, (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору кредиту), передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідно до частин 1, 3 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про укладеність 16 листопада 2023 року між сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 1303-2067, про що не заперечує відповідачка.

Умовами договору про відкриття кредитної лінії від 16 листопада 2023 року № 1303-2067 визначаються фактично декілька альтернативних строків, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів та відповідно застосовується різна процентна ставка за користування кредитними коштами (знижена процентна ставка у базовому періоді - 2.5% та стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом).

Відповідачка заперечувала проти розміру нарахованих процентів, який визначило ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у позовній заяві, зазначаючи, що у даному випадку порушуються принципи добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини 1 статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Основу цивільно-правового регулювання споживчого кредитування утворює об`єктивна необхідність забезпечення принципів рівності та балансу інтересів учасників споживчого кредитування споживача та кредитодавця в умовах їх економічної та інформаційної нерівності. Серед принципів такого регулювання відокремлюються: 1) надання споживачу як слабшій стороні додаткових прав та покладених на кредитодавця додаткових обов`язків; 2) обмеження принципу свободи договору з метою захисту прав споживача; 3) застосування правового регулювання, що гарантує пріоритет захисту інтересів споживача перед інтересами кредитодавця.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога про нарахування та сплату процентів, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми процентів спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення споживчого договору про відкриття кредитної лінії на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідачка не могла оцінити належно.

Отже, вимога про сплату процентів за користування кредитними коштами за договором споживчого кредиту, які є завищеними, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З огляду на приписи частини третьої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем процентів за користування кредитними коштами.

Посилання в апеляційній скарзі на не врахування та не дотримання судом першої інстанції свободи договору та можливості відповідачки відмовитися від укладення такого договору є помилковими, оскільки спростовуються рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011.

Свобода договору не є абсолютною з огляду на те, що обмежена принципом верховенства права та необхідністю дотримуватися балансу інтересів сторін, а також таке обмеження є втіленням принципів цивільного права справедливості, розумності та доброчесності. У справі, яка переглядається, суд першої інстанції допустив обмеження свободи договору з метою захисту права та інтересів слабкої сторони відповідачки у справі.

Свобода договору, право споживача відмовитися від укладення договору про надання споживчого кредиту або відкликати згоду на укладення такого договору, а також право суду зменшити розмір процентів не звільняє фінансову установу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від обов`язку укладати правочин відповідно до вимог актів цивільного законодавства, в тому числі, з урахуванням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Отже, доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом, так як зводяться до власного тлумачення заявником норм матеріального права, спростовуються матеріалами справи й не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішенняКазанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2025 року залишити без змін.

Згідно із підпунктом "в" пунктом 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовлено, то підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.