Справа № 585/838/26
Номер провадження 2-о/585/54/26
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О., розглянувши матеріали до заяви Колективного підприємства «Торговий дім». Заінтересовані особи: Роменська міська рада Сумської області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

КП «Торговий Дім», через свого представника адвоката Менько Д.Д., звернулося до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).

Як вбачається з заяви - до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, звернувся представник Колективного підприємства «Торговий Дім» () - юридична особа, а тому положеннями ст.315 ЦПК України, про застосування яких у заяві зазначає представник, застосуванню у цій справі не підлягає. Згідно ч.2ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових прав фізичних осіб. Посилання представника заявника на п.5 ч.1ст.315 ЦПК України, як на обґрунтування підсудності цієї справи Роменському міськрайонному суду Сумської області, є недоречним, оскільки цей пункт регулює порядок розгляду справ про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Крім того, в поданій заяві перед судом ставиться питання про встановлення факту належності Колективному підприємству «Торговаий Дім» () (1) договору купівлі-продажу приміщення за адресою Сумська область, м.Ромни, вул.Леніна,14 , укладеного 17.10.1995 року між представництвом Фонду державного майна України по місту Ромни і Роменському району та Колективним підприємством «Будинок торгівлі», а також (2) факту належності акту передачі орендованого майна комунальної власності колективному підприємству «Будинок торгівлі» від 20.12.1995 року.

З доданих до заяви копій рішень Роменської міської ради народних депутатів Сумської області, виданих архівним відділом виконавчого комітету Роменської міської ради, вбачається, що на базі «Дома торгівлі», магазинів №4,7,40,41,47 Роменського управління торгівлі створено Комунальне підприємство «Торговий дім» (рішення №128 від 26.06.1992р.). Крім того, у рішенні Роменської міської ради народних депутатів Сумської області №21 від 25.11.1994 року, мова йде про реєстрацію орендного підприємства «Торговий дім», створеного на власності міської Ради народних депутатів трудовим колективом комунального підприємства «Торговий дім», яке в подальшому було виключене з державного реєстру рішенням Роменської міської Ради народних депутатів Сумської області №216 від 17.08.1994 р. Документів, які б стверджували, що колективне підприємство «Будинок торгівлі» ліквідоване, до заяви про встановлення факту, не долучено.

Таким чином, зі змісту поданої заяви та долучених документів вбачається, спір про право власності між юридичною особою, яка вказана покупцем у договорі купівлі -продажу від 17.10.1995 року та акті передачі від 20.12.1995 року - Колективне підприємство «Будинок торгівлі» та юридичною особою, яка претендує на майно вказане у цих документах - Колективне підприємство «Торговаий Дім» , що не може розглядатись в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом 05.11.2020 (справа №335/5457/20).

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява КП «Торговий Дім» про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право власності на об`єкт нерухомості між двома юридичними особами. Крім того, відповідно до ст.316 ЦПК України, суду підсудні справи за місцем проживання фізичної особи і ця стаття взагалі не передбачає підсудності судам загальної юрисдикції справ окремого провадження за заявами юридичних осіб.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою Колективного підприємства «Торговий дім», заінтересовані особи: Роменська міська рада Сумської області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 186, 259-260, ч.4 ст. 315, 364 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Колективного підприємства «Торговий дім». Заінтересовані особи: Роменська міська рада Сумської області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ