СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/26064/25

пр. № 2-о/759/96/26

05 лютого 2026 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Чумак В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення родинних відносин,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона та її померла сестра ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) є рідними сестрами та мають спільних батьків: батька ОСОБА_4 та матір ОСОБА_5 . Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті сестри . Підтвердити факт родинних відносин у позасудовому порядку неможливо через розбіжності у написанні прізвища « ОСОБА_3 »/« ОСОБА_6 » у різних документах, що виникли внаслідок перекладу з російської мови на українську.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року заяву залишено без руху.

13.11.2025 року заявник надала заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку окремого провадження.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сестра заявниці ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У документах, виданих у різні роки, прізвище родини вказувалося з відмінностями через переклад з російської мови на українську: « ОСОБА_3 », « ОСОБА_6 » або « ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ».

У посвідці про народження заявниці від 1956 року її прізвище та прізвище батька вказано як « ОСОБА_6 ».

У дублікаті свідоцтва про народження сестри ( ОСОБА_2 ) від 1970 року прізвище батьків вказано як « ОСОБА_3 » .

В інших особистих документах батька (диплом від 1938 р., трудова книжка від 1939 р., партквиток від 1973 р.) також зустрічаються розбіжності у написанні прізвища .

Факт того, що заявниця та померла є сестрами і мають спільних батьків, підтверджується автобіографіями батька та матері, а також заповітом батька від 15 травня 1996 року.

Зміна прізвищ сестер з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 » відповідно підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію їх шлюбів .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до принципудиспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 народилися в одній родині. Їхніми батьками у документах про народження вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Незважаючи на розбіжності у написанні прізвища батька (« ОСОБА_6 » з однією «н» у свідоцтві заявниці та « ОСОБА_3 » з двома «н» у свідоцтві її сестри), аналіз сукупності доказів копій трудових книжок батьків, автобіографії батька, записів у будинковій книзі та заповіту дає суду підстави дійти висновку про наявність кровної спорідненості між заявницею та померлою ОСОБА_2 , як між рідними сестрами.

Щодо вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є кровними батьками заявниці та померлої, суд зазначає наступне:

Відповідно до цивільного процесуального законодавства, в порядку окремого провадження встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає, що вимога про встановлення факту батьківства (кровного споріднення батьків з дітьми) у даному випадку є надмірною. Встановлення факту родинних відносин безпосередньо між сестрами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) є достатньою і належною юридичною підставою для реалізації заявницею права на спадкування за законом у другій черзі. Окреме встановлення факту щодо батьків не створює додаткових юридичних наслідків, які б не були охоплені фактом спорідненості між сестрами. Тому в цій частині вимог слід відмовити.

З урахуванням досліджених письмових доказів, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви ОСОБА_1 яка має бути задоволена частково.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 р., ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259,263-265, 293, 294,315,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення родинних відносин задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідними сестрами .

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко