КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/15751/25

11 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши у письмому провадженні апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мельник Вероніки Сергіївнина рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Заставенко М.О., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києваелектронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 19 000 грн заборгованості та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1345-5314.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 3 800 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена відсоткова ставка - 2,25 % в день; стандартна відсоткова ставка - 2,50 % в день. Зауважив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі.

Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим станом на 17 червня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 19 000 грн, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту - 3 800 грн, прострочена заборгованість по процентам - 15 200 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 11 грудня 2025 року представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Мельник В.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати пов`язані з розглядом цієї апеляційної скарги покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача.

В апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію".

Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1345-5314 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови.

На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С0446 для підписання кредитного договору № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року.

Після підписання Кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі направила екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail вказаний Клієнтом при реєстрації, а саме: (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта).

На підтвердження укладання кредитного договору № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року відповідачем з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було надано до суду електронний доказ в паперовій формі (роздруківка тексту кредитного договору), підписаний одноразовим ідентифікатором «С0446». Зазначаємо, що матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

У розділі 12 «Реквізити Сторін» кредитного договору № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року зазначено, що договір засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.

Відповідач підписав кредитний договір № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором С0446, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що Кредитний договір № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».

Окрім того, зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс»не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить власні дані в тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 від 02.12.2019 року про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 800,00 грн., на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс»через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Перерахування відповідачу суми кредиту за Кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а не безпосередньо ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було обумовлено наявністю укладеного між ними 02 грудня 2019 року Договору № 4010 від 02 грудня 2019 року про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого (пункт 1.1.) цей Договір регулює відносини АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з якими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на банківські картки Платників. Пунктом 1.3. Договору передбачено під «Системою LiqPay» у цьому Договорі Сторони погодили вважати платіжний сервіс АТ КБ «ПРИВАТБАНК», призначений для спрощення проведення розрахунків між фізичними особами, юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями в мережі Інтернет за допомогою персональних комп`ютерів та/або інших мобільних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

До позовної заяви було долучено додатки, які у паперовій формі судом першої інстанції не підшиті, не пронумеровані та не відображаються у внутрішньому описі справи, проте доступні для перегляду через підсистему «Електронний суд», а тому колегією суддів були досліджені.

Як встановлено судом, 08 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», був укладений кредитний договір № 1345-5314, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С0446 для підписання кредитного договору 1345-5314 від 08 лютого 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит на особисті потреби, строк кредитування - 300 календарних дні (базовий період). Повернення кредиту відбувається шляхом сплати кредиту повністю у останній календарний день заявленого строку. Відсоткова ставка стандартна - 2,50% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 2,25%.

Як зазначає позивач, видача кредитних коштів в сумі 3 800 грн ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року підтверджена листом АТ КБ «Приватбанк» та довідкою про перерахування суми кредиту.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши на явні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за недоведеністю надання кредиту відповідачу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листівках, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1345-5314 від 08лютого 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало власну довідку про перерахування суми кредиту № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Капітал» його клієнтам через систему платежів LigPaу. Проте, вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які створені безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів. У них не зазначені повні дані щодо рахунку, на який здійснювався переказ коштів.

В довідці ТОВ «Укр Кредит Капітал № 1345-5314 від 08лютого 2024 року та листі АТ КБ «ПриватБанк» про здійснення перерахування коштів на певні рахунки зазначено про переказ 08 лютого 2024 року на рахунок НОМЕР_1 коштів в розмірі 3 800,00 грн.

Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду жодних доказів на підтвердження належності рахунку НОМЕР_1 саме відповідачу та надходження на його особистий рахунок грошових коштів на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року.

Клопотання про витребування відповідних доказів у банку, який відкрив відповідний рахунок та емітував відповідну картку, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявляло.

Власна довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1345-5314 від 08 лютого 2024 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачеві кредитних коштів.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду першої інстанції і доказів існування правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк» та їх змісту, яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача.

До апеляційної скарги представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» долучив копію укладеного ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» договору від 02 грудня 2019 року № 4010 про надання послуг в системі LiqPay. Копія вказаного договору не надавалася суду першої інстанції. Долучаючи вказаний документ до апеляційної скарги, представник позивача не довів наявності у нього поважних причин ненадання цього доказу суду першої інстанції. З урахуванням положень 367 ЦПК України, копія вказаного договору не підлягає прийняттю апеляційним судом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивної цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд надав належну оцінку наданим позивачем доказам, зокрема, і довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1345-5314 від 08лютого 2024 року та довідці (листу) АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Капітал» його клієнтам через систему платежів LigPay. Доводи апеляційної скарги представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мельник Вероніки Сергіївни- залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Судді: