Справа № 350/1051/25
Провадження № 2/342/65/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у якому просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову вказано, що з 10.02.2015 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Шлюб між нами було зареєстровано в Тишківській с/Раді Городенківського району Івано-Франківської області за актовим записом №l. Рішенням Городенківського райсуду 1 березня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Основною причиною розірвання шлюбу була поведінка відповідача та вимога перервати вагітність, з чим позивач не погодилася. Через це позивач в кінці 2015 року переїхала до батьків в село Липовицю Рожнятівського району та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_4 . Знаючи про вагітність, відповідач жодного разу не цікавився ні позивачкою, ні їхньою дитиною. Він не провідував їх в роддомі та жодного разу не бачив дитини. Ніколи не вітав його з днем народження, ніколи не спілкувався з ним. 28 грудня 2019 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та прийняла його прізвище ОСОБА_6 . Від цього спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Їхній син з відповідачем ОСОБА_4 проживає в родині із нею, і своїми сестричкою і братиком. Відповідач, тобто батько дитини, зобов?язаний піклуватися про сина та надавати йому матеріальну допомогу. Однак жодної допомоги з часу народження дитини не надавав і ніколи про нього не піклувався. Відповідач є біологічним батьком, але батьком для нього є її теперішній чоловік. ОСОБА_8 , який дбає про нього і піклується ним.

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В. від 16 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Спаська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав передано на розгляд до Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено суддю Федів Л.М.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Спаська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Спаську сільську раду Калуського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 79, с. Спас, Калуський район, Івано-Франківська область, ). Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання 08.10.2025 відкладено на 28.10.2025 о 10:00 год у зв`язку із неявкою учасників справи та поданим клопотанням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області - ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи.

Підготовче засідання 28.10.2025 відкладено на 14.11.2025 о 10:30 год у зв`язку із неявкою учасників справи, які про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому ЦПК України порядку.

Ухвалою суду від 14 листопада 2025 р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 грудня 2025 року 13:00 год.

Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року визнано обов`язковою явку та участь в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 по даній цивільній справі на 08 січня 2026 року, для дачі пояснень, що стосуються предмету спору та з`ясування обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 та її представниця в судовому засіданні 03.02.2026 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили вимоги задовільнити в повному обсязі. Не заперечили щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштового відправлення (судової повістки) за зареєстрованим його місцем проживання, що повернулися до суду без вручення, з довідкою «Укрпошта», причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Разом з цим, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленою про судовий розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з викладеними, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Від представника заінтересованої особи Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області - Медвідь М.П. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії представника третьої особи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши в судовому засіданні позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що 10.02.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Тишківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис 1; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_13 , дружини: ОСОБА_13 , що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2016, шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був зареєстрований 10.02.2015 року Тишківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 відновлено « ОСОБА_15 ».

Копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 15 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області доводиться, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідний актовий запис № 23 від 15 квітня 2016 року.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюб 26.12.2019, про що 26.12.2019 складено відповідний актовий запис 9. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , жінки: ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №77 від 04.06.2025, що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , її склад сім`ї наступний: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - заявниця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - дочка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - син.

Відповідно до акту обстеження від 05.05.2025, складеного комісією та затвердженого старостою Липовицького старостинського округу, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виховує сама свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 участі у вихованні свого сина не брав, оскільки він не проживав із гр. ОСОБА_1 ще до народження дитини. Зі слів сусідів, гр. ОСОБА_3 жодного разу не появлявся за вищевказаною адресою з 2016 року, де проживала гр. ОСОБА_1 з їхнім сином.

Із характеристики Суходільської гімназії Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, що видана на учня 3 класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує, що мати ОСОБА_4 - ОСОБА_1 цікавиться успіхами дитини, постійно відвідує батьківські збори. Батько - ОСОБА_3 не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, не проявляє інтересу до досягнень і невдач сина.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 зазначила, що вона не є родичкою із заявницею, вони однофамільці. Ствердила, що часто буває у своєї сестри, яка проживає по сусідству із ОСОБА_1 . Також, часто буває за місцем проживання самої позивачки ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею проживають її син ОСОБА_4 від першого шлюбу, а також дочка ОСОБА_7 і син ОСОБА_8 від другого шлюбу та чоловік ОСОБА_5 . При цьому, жодного разу вона не бачила щоб до них приїжджав батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 . Також їй відомо, що від дня його народження ОСОБА_4 , його батько ОСОБА_3 жодної участі у вихованні свого сина не бере, не забезпечує його матеріально, не цікавиться його життям, навіть не вітає його з днем народження та не передає подарунки. Всім необхідним, для життя, ОСОБА_4 забезпечує його вітчим ОСОБА_5 , якого ОСОБА_4 називає татом та мама ОСОБА_1 .

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Спаської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №103 від 14.10.2025 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , стверджено, що беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . У висновку зазначено, що є всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки його участь у вихованні сина ОСОБА_4 повністю відсутня, що свідчить про його свідоме умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також із висновку слідує, що відповідач ОСОБА_3 , був належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії, ознайомлений з матеріалами справи щодо позбавлення його батьківських прав і надіслав поштою службі у справах дітей письмові пояснення, де він зазначив свою згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 .

Враховувавши наведені вище обставини, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий є обґрунтованим, містить дані, які об`єктивно характеризують відповідача, як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За приписами ст. 7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно, з 2016 року, ухиляється від їх виконання у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : не піклується про здоров`я дитини, його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його життям, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та повноцінного розвитку, не бере участі в його вихованні та матеріальному забезпеченні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Вищевказані факти відповідачем не спростовані. ОСОБА_3 нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно сина ОСОБА_4 . За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що положення ст. 166 Сімейного кодексу України передбачають такі правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 150, 155, 164-166 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 80, 81, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-289, 352, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, представників, їх місцезнаходження та проживання:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Спаської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 79, с. Спас, Калуський район, Івано-Франківська область, ).

Повне судове рішення складено 13.02.2026.

Суддя: Федів Л. М.