Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6577/25
Провадження № 2/279/233/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Райвахівською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/6577/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит", в інтересах якого діє представник Журавльов С.Г., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

В обґрунтування позову зазначає, що 27.07.2021 року між АТ "Мегабанк" та ОСОБА_1 було укладено заява-договір № TDB.2021.0011.21428 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ "Мегабанк" (www.megabank.ua) та в мережі інтернет (www.todobank.com), та індивідуальної частини, якою є вказана заява - договір.

Банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив останній поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії.

Акціонерне товариство "Мегабанк" свої зобов`язання за укладеним договором виконало у повному обсязі, надало можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором.

Відповідач користуючись грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією належним чином не виконала.

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством "Мегабанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого новий кредитор набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року.

27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (первісний кредитор) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" (новий кредитор) договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 28619,20 грн. з яких : 9994,04 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 18625,16 грн. - заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена). Всі нарахування за кредитним договором здійснювались безпосередньо АТ "Мегабанк" (банк) станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ні Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (первісний кредитор), ні Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" (новий кредитор)не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не погашає прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором у загальному розмірі 28619,20 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200 грн. Розгляд справи проводити у відсутність представника позивача за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. Між Акціонерним товариством "Мегабанк" та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір (індивідуальну частину) № TDB.2021.0010.18871 від 27.07.2021 року про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Вказана заява-договір підписана відповідачем власноруч у відділенні банку.

Сторони погодили, що заява - договір, договір з додатками (в тому числі, тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір. Клієнт своїм підписом підтвердила, що з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини договору, яка розміщена на офіційному сайті банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо), ознайомлена і згодна (пп. 1,3 п. 11 розділу "Запевнення та умови" Кредитного договору).

Відповідно до п. 8 розділу "Запевнення та умови" кредитного договору, договір набирає чинності з моменту підписання заяви - договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмежною.

За умовами п. 2 розділу "Запевнення та умови" кредитного договору, банк на підставі отриманої заяви, відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видав платіжну картку міжнародної платіжної системи миттєвого випуску.

Факт відкриття АТ "Мегабанк" на ім`я відповідача рахунків підтверджується довідкою про відкриття рахунків від 05.08.2021 року та виписками по рахунку. Факт отримання відповідачем картки та її номер зафіксовано та зазначено у заключному розділі кредитного договору (реквізити та підписи сторін).

Відповідно до п.4 розділу "Запевнення та умови" кредитного договору, сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування рахунку, зокрема:

- розмір ліміту кредитної лінії до 200000 грн.;

- тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема на пільговий період 62 дні за ставкою 0,0001% та протягом строку кредиту - 12 місяців за базовою процентною ставкою 56% річних;

- розмір обов`язкового мінімального платежу 5% від використаного доступного ліміту;

- строк сплати обов`язкового мінімального платежу передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період;

- орієнтовну реальну річну процентну ставку в розмірі 87,30%;

- орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 273 293,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "Мегабанк" взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та у повному обсязі, відкривши відповідачу рахунки та встановивши кредитний ліміт, тим самим надало можливість відповідачу користуватися кредитними коштами.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

З долучених до матеріалів справи виписок по рахунку вбачається, що відповідач вчиняла операції, встановленим кредитним лімітом користувалася, частково повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, однак всупереч договірним зобов`язанням в подальшому припинила повертати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої за довідкою - розрахунком АТ "Мегабанк", станом на 03.09.2024 року, становить 28619,20 грн., з яких: 9994,04 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 18625,16 грн. - заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена).

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством "Мегабанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах, якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом "Основні договори", надалі за текстом права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (п. 14 Договору).

Пунктом 2 договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в основних договорах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних) та ін.

Відповідно до п. 4 договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 (двадцять один мільйон сімсот двадцять три тисячі двісті одинадцять гривень) 51 копійку, надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Згідно витягу з додатку №1 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів за такими договорами) до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року від АТ "Мегабанк" до ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року в сумі 28619,20 грн. з яких : 9994,04 грн. - основний борг; 18625,16 грн. - відсотки. Факт переходу також підтверджується платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 року про оплату за лот GL1N426240 відповідно до протоколу GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року.

Таким чином, ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Мустанг Фінанс" суму заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року незмінювало.

27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит" (новий кредитор) укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом "Основні договори", надалі за текстом права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Пунктом 2 договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року передбачено, що права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку №1 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами).

27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (первісний кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит" (новий кредитор)на виконання умов договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 рокупідписали реєстр договорів.

Згідно витягу з додатку №1 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів за такими договорами) до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 рокувід ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" до ТОВ "ФК "Єврокредит" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року в сумі 28619,20 грн. з яких : 9994,04 грн. - основний борг; 18625,16 грн. - відсотки.

Таким чином, ТОВ "ФК "Єврокредит" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року та є належним позивачем у справі.

Позивач - ТОВ "ФК "Єврокредит", до якого за договором відступлення прав вимоги перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінювало.

Відповідач, в свою чергу, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за спірним договором ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

Факт укладання договору та користування кредитними коштами відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи, відповідачем не оспорена та не спростована.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.

Власноручним підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними його умовами та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора.

Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, підписанням заяви-анкети, паспорта споживчого кредиту та кредитного договору, сторони узгодили істотні умови, а саме: розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання договору на таких умовах.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Предметом позову є захист порушеного права ТОВ "ФК "Єврокредит", яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань відповідачем за кредитним договором, шляхом стягнення з останньої заборгованості за ним. Договір укладений у письмовій формі, підписаний відповідачем власноруч. Факт укладання та підписання кредитного договору відповідач не заперечує.

Кредитний договір (окремі умови договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнавалися, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.

З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором сторона позивача виконала своєчасно і повністю.

Відповідач кредитним лімітом користувався, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення кредитної заборгованості.

Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року в сумі 28619,20 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у розмірі 11200 грн. суд зазначає наступне.

Приписами ч.3 ст.141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст.137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує у своїх рішенннях ЄСПЛ ("Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року, "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006 року у справі, "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009 року, "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015 року та ін.).

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Колегія суддів наголошує на тому, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

В додатковій постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №910/5724/23 Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Оскільки дана справа є малозначною, не відноситься до категорії складних справ, складання позовів та клопотань у своїй більшості є подібними, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу виходить за розумні межі визначення розміру, є необґрунтованою та непропорційною до предмета спору, обсяг послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а тому відсутні підстави для задоволення їх в повному обсязі.

З огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 3000 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та є пропорційним до задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит" заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0011.21428 від 27.07.2021 року в сумі 28619,20 грн., понесені судові витрати у сумі 2422,40 грн. сплаченого судового збору та у сумі 3000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути: 34041 (тридцять чотири тисячі сорок одна) гривня 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Єврокредит", місце знаходження: м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, оф. 105, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ