Справа № 204/630/19
Провадження № 2-п/202/29/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

06 березня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Пономаренко В.Л., про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 липня 2019 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 14102 грн 89 коп., три відсотки річних у розмірі 1004 грн 77 коп., інфляційні збитки в розмірі 3433 грн 03 коп., а всього 18 540 грн 69 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

У січні 2026 року відповідачем ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Пономаренко В.Л. подана заява про перегляд цього заочного рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 лютого 2026 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято його заяву до розгляду.

В своїй заяві відповідач зазначає, що не був повідомлений про розгляд справи, через що судом не були досліджені факти, які суттєво впливають на вирішення справи.

Про ухвалене судове рішення дізнався 12 січня 2026 року від бухгалтера військової частини, де несе службу з 2024 року.

З заочним рішенням не згоден, оскільки з 2015 року проживав в іншому місті.

Після розірвання в 2016 році шлюбу між ним і колишньою дружиною було укладено угоду, згідно з якою будинок по АДРЕСА_1 залишено дружині, на ім`я якої видано довіреність із правом розпорядження цим майном.

Тож вважає, що присуджений до стягнення з нього борг йому не належить.

Отже просить заочне рішення скасувати та переглянути його.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник відповідача надала заяву про проведення судового засідання без її участі, в якій наполягала на скасуванні заочного рішення.

В свою чергу, позивач - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був повідомлений про розгляд заяви, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Суд, ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, доходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Згідно з частиною 3 статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність причини неявки в судове засідання та неподання відзиву відповідачем, так і істотне значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох вищенаведених умов.

Згідно з матеріалами справи під час судового розгляду справи відповідач викликався в судові засідання, зокрема на 21.06.2019 року та 29.07.2019 року.

Судові повістки про виклик надсилалися за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями (а.с. 32, 44-45).

Зокрема на рекомендованому повідомленні міститься підпис про отримання 21.06.2019 поштового відправлення із зазначенням прізвища « ОСОБА_2 ».

Отже, відповідач був обізнаний про розгляд цієї справи.

Також відповідачу було направлено за місцем знаходження його майна АДРЕСА_1 копію заочного рішення.

Але поштові повідомлення повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

При цьому суд вважає, що доводи відповідача, на які він посилається у заяві про перегляд заочного рішення, а саме щодо його не проживання з 2015 року в будинку, де утворився борг, а також укладення угоди з колишньою дружиною, видача на її ім`я довіреності на право розпорядження цим нерухомими майном, не мають істотного значення для вирішення справи та не впливають на правильність ухваленого рішення, яким стягнуто з відповідача заборгованість, нараховану станом на червень 2017 року включно, оскільки згідно з копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.06.2023 року відповідач до цього часу залишався його власником і відповідно саме на нього покладався тягар утримання цього майна, в тому числі оплата природного газу.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування заочного рішення відсутні та заяву відповідача про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 287, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Пономаренко В.Л., про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 липня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, відповідач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя Наталія Марченко