Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2588/25

Номер провадження 2/348/167/26

11 березня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю представника відповідача В.М.Романка

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У с т а н о в и в :

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 14.12.2020.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № . Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5124508, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до умов Кредитного договору № від 14.12.2020 та Паспорту кредиту № 5124508 Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 32566,54 гривень; строк користування 36 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. 17.12.2021 права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору № 171221 від 17.12.2021, Позивач є Новим кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 14.12.2020 з усіма наступними додатками та змінами. Станом на 01.05.2025 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № від 14.12.2020 становить 36643 грн 20 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 21831 грн 62 коп; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 3 грн 66 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 14807 грн 92 коп.. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № від 14.12.2020 в розмірі 36643,20 грн, а також стягнути понесені судові витрати.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту розміром 21831,62 грн відповідач визнає, а інші вимоги заперечує, так як за п.1 5 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії

Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідачка є дружиною ОСОБА_2 , який є учасником бойових дій, служить в ЗСУ та являється батьком багатодітної сім`ї, оскільки на його утриманні знаходяться 3-є неповнолітніх дітей, зокрема: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з чим, відповідачка користується пільгами багатодітної сім`ї, так і пільгами, передбаченими ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, за якими проценти за користування кредитом, штрафні санкції, пені не нараховуються. Також просить звернути увагу, що кредитний договір було укладено на 3 роки та діє з 14.12.20р. по 15.12.23р.. Водночас кредитор в односторонньому порядку продовжує строк дії кредитного договору та неправомірно продовжує нараховувати проценти, штрафні санкції за розрахунком заборгованості по 01.05.2025 року. Більше того, розрахунок заборгованості не підписано та належно не завірено, тому він є недопустимим доказом. Згідно ч. 5 ст. 8 ЗУ Про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки встановлено у розмірі 1%. Водночас, кредитор значно їх завищив, крім цього за змістом договору та за п.5 Паспорту кредиту розділив нарахування процентів на 3 групи: 1) за надання кредиту-5% розміром 1400 грн, 2) щомісячні проценти-2,49% та 3) загально річні-0,01 %, що явно суперечить вимогам ЗУ Про споживче кредитування. Враховуючи статус багатодітної сім`ї і учасника бойових дій та перебування сім`ї у тяжкому матеріальному становищі, відповідач змушена просити розстрочку сплати тіла кредиту на 6 місяців. З огляду на викладене просить частково задоволити позов в частині стягнення тіла кредиту, розстрочити сплату тіла кредиту на 6 місяців та звільнити від сплати судових витрат.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що у своєму відзиві на позовну заяву Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, проте Відповідач не погоджується із сумою заборгованість по щомісячним процентам, посилаючись на Закон України «Про соціальний статус і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме на п. 15 ст. 14 цього закону. В п.5 Паспорту кредиту №124508 зазначено, що наведені обчислення реальної річної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативним та базується на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущені, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Отже, виходячи з вищевикладеного, Відповідач був ознайомлений та погодився з розміром реальної річної процентної ставки та щомісячною процентною ставкою. Також звертаємо увагу суду, що відповідно до розрахунку заборгованості та виписці по рахунку позичальник, ОСОБА_1 вносила кошти для погашення заборгованості як за тілом так і за нарахованими відсотками, а саме: 04.01.2022 1756,82 грн, 14.01.2022 995,24 грн, 14.02.2022 0,21 грн (за %), 04.04.2022 354,01 грн, 27.04.2022 2,45 грн, 28.04.2022 8,01 грн, 18.05.2022 9,61 грн, 31.05.2022 621,51 грн, 15.06.2022 0,17 грн, 30.01.2023 1,05 грн. Також Відповідачем сплачувалися кошти для погашення заборгованості за щомісячними процентами, а саме: 04.01.2022 - 810,91 грн, 14.01.2022 - 2,07 грн, 21.01.2022 - 808,84 грн, 14.02.2022 - 0,92 грн, 04.04.2022 - 809,99 грн, 31.05.2022 - 378,49 грн, 15.06.2022 - 0,35 грн, 11.07.2022 - 2000,00 грн, 30.01.2023 - 156,12 грн, 08.04.2024 - 197,32 грн, 26.04.2024 - 299,82 грн. Звертаємо увагу суду, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого до позовної заяви, вбачається, що проценти нараховувалися за період з 15.12.2021 по 13.12.2023, а отже твердження Відповідача про те, що Позивач неправомірно нараховував проценти по 01.05.2025 не відповідає дійсності. Щодо нарахованих відсотків та застосування п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Відповідач не повідомляла Позивача про те, що вона є дружиною військовослужбовця та про те, що на його утримані знаходяться троє неповнолітніх дітей, та жодних документі на підтвердження даного факту Позивачу не надавала. Також до Відзиву на позовну заяву по справі № 348/2588/25 Відповідач на надав достатні докази того, що її чоловік на даний момент є військовослужбовцем, а саме довідку Форми-5, оскільки довідка Форма-5 є довідкою, яка підтверджує проходження військової служби, яку видає військова частина або територіальний центр комплектування (ТЦК). Вона необхідна для підтвердження статусу військовослужбовця для оформлення пільг, таких як пільгове кредитування, отримання службового житла, поліпшення житлових умов, а також отримання субсидій та дозволів на зброю. Таким чином, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не підлягає застосування в даних спірних правовідносинах. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав заперечення (на відповідь на відзив), в якому зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 мають пільги, встановлені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки з наданих ним доказів вбачається, що він є військовослужбовцем, який : 1) за довідкою (форми № 5) від 11.07.22 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , 2) за довідкою (форми № 6) від 06.06.23 брав безпосередню участь у бойових діях, 3) якому видано посвідчення серії НОМЕР_2 від 02.11.23 ветерана війни учасника бойових дій, 4) та які між собою перебувають у шлюбі з 15.06.03. У зв`язку з чим, нарахування позивачем процентів за період з 11.07.22 по 13.12.23 є неправомірним, так як: 1)відповідачка ОСОБА_1 з 11.07.22 і по даний часкористується пільгами (як дружина військовослужбовця), 2) кредитор неправомірно завищив та здійснив нарахування процентів, розділивши їх на 3 групи: за надання кредиту 5% розміром 1400 грн, щомісячні проценти 2,49% та загально річних 0,01%, що явно суперечить вимогам ст. 8 ЗУ Про споживче кредитування, за якими максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати 1%.позивач визнає, що ОСОБА_1 за тілом та процентами сплатила борг на загальну суму 8592,40 грн., але відповідачка має пільги по сплаті відсотків, тому цю суму слід відняти від залишку тіла кредиту, яке за розрахункомзаборгованості станом на укладення договору відступлення (17.12.2021) становило 25578,31 грн. В наслідку заборгованість може становити тільки 16 985,91 грн і на цю суму слід задоволити позов. На підтвердження вищенаведеного подає розрахунок: 25578,31 - 8592,40 = 16985,91 грн. У зв`язку з чим, позов визнає розміром 16985,91 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`явилася.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях.

Ухвалою від 14.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 02.12.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.12.2020 ОСОБА_1 уклала із ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" кредитний договір № , згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 32566,54 грн на строк 36 місяців та зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 2,49% та річних процентів в розмірі 0,01%. Графік платежів зазначений в кредитному договорі (індивідуальній частині) та в паспорті кредиту, які відповідач підписала особисто, та згідно якого передбачено погашення кредиту кожен місяць, останній платіж не пізніше 14.12.2023, складовими суми погашення є: повернення кредиту, річні проценти та щомісячні проценти. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом складає 61764,91 грн (а.с.6-7).

Укладення договору з позивачем та отримання коштів відповідачем за договором № від 14.12.2020 відповідачем визнано, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

17.12.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ПАТ «Таксомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 171221, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" передає (відступає) ПАТ «Таксомбанк» за плату належні йому права вимоги, а ПАТ «Таксомбанк» приймає належні ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 171221, ПАТ «Таксомбанк» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № від 14.12.2020 (а.с.15-28).

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку за кредитним договором № від 14.12.2020, відповідач погашення кредиту здійснювала не вчасно, заборгованість станом на 01.05.2025 становить 36643 грн 20 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 21831 грн 62 коп; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 3 грн 66 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 14807 грн 92 коп (а.с.29-31, 36-74).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У даному випадку строк дії договору № від 14.12.2020 закінчився 14.12.2023, проценти відповідачу нараховано по 13.12.2023.

Представник відповідача не погоджується із складовими процентів (щомісячні та річні), а також із їх розміром, які не відповідають Закону України «Про споживче кредитування» та мають складати 1%.

Суд не приймає ці заперечення з огляду на таке.

Кредитний договір відповідачем було підписано особисто, з умовами вона була ознайомлена, не оспорювала їх та частково виконувала, що свідчить про погодження з ними.

Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Враховуючи, що кредитний договір укладений 14.12.2020, строк його дії становить 36 місяців (до 14.12.2023), а Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, тобто, після спливу дії договору, підстави для зміни розміру відсотків та їх перерахунку відсутні.

Також відповідач заперечує проти стягнення із неї заборгованості за відсотками з огляду на її статус дружини військовослужбовця, з огляду на положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд частково приймає такі заперечення з огляду на таке.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.

З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період.

Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду

Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема підпункту 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно (а.с.95зв).

ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с.95), у період з 27.04.2022 по 11.07.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку і військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Великомихайлівка Дніпропетровської області, с. Вороне Дніпропетровської області, с. Шевченко Донецької області, с. Охотниче Запорізької області (а.с.139).

Як вбачається з військового квитка, ОСОБА_2 проходив військову службу з 25.02.2022 по 11.07.2022 (а.с.156).

Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 з 25.02.2022 поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом з моменту призову її чоловіка ОСОБА_2 під час мобілізації.

Суд зазначає, що відсутність звернення ОСОБА_1 до кредитора не спростовує той факт, що на неї розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.

Отже, станом на 25.02.2022 відповідачу нараховано % річних 0,69 грн, % щомісячних 2722,34 грн. Відповідачем загалом сплачено 5,24 грн річних % та 5464,83 грн щомісячних %. Отже заборгованість за відсотками у відповідача відсутня.

Щодо заборгованості за тілом кредиту, суд враховує, що залишок кредиту станом на 17.12.2021 складає 25578,31 грн, відповідачем з 17.12.2021 на погашення тіла кредиту сплачено 3746,69 грн, а також в рахунок погашення тіла кредиту зараховує переплату за процентами в сумі 4,55 грн (5,24-0,69) та 2742,49 грн (5464,83-2722,34).

Отже, заборгованість за тілом кредиту складає 19084,58 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, з відповідача, яка не є звільненою від сплати судового збору, на користь позивача підлягають стягненню 1261,59 грн - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 598, 599, 610, 612, 626, 627, 628, 629, 631, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК" (вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № від 14.12.2020 у розмірі 19084,58 грн, яка складається із тіла кредиту, а також сплачений судовий збір у розмірі 1261,59 грн, а всього 20346 (двадцять тисяч триста сорок шість) грн 17 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне Товариство "ТАСКОМБАНК", , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Романко Василь Михайлович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 338 від 11.05.2000, адреса: майдан Шевченка, 13/2 м. Надвірна Івано-Франківської області.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко