Провадження № 2-п/750/25/26
У Х В А Л А

06 березня 2026 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Косенко О.Д., перевіривши додержання вимог, викладених у статті 285 ЦПК України при подачі заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2026 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

04 березня 2026 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2026 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дана заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 285 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Заява про перегляд заочного рішення була подана у електронній формі через електронний кабінет, проте доказів надсилання копії заяви іншим учасникам справи додано не було.

Крім того, частиною 6 ст. 285 ЦПК України передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

У порушення вимог вказаної вище норми закону до заяви не додано документа про сплату судового збору.

При цьому, у заяві про перегляд заочного рішення суду заявниця просить звільнити від сплати судового збору за подання цієї заяви (або відстрочити його сплату до ухвалення рішення) через скрутний матеріальний стан, відсутність роботи та перебування в іншій країні в статусі біженця.

Суддя, розглянувши клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, дійшов наступного.

Частиною другою статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, Верховний Суд зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року у справі №585/2357/19 дійшов висновку, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Заявницею до заяви, на підтвердження свого тяжкого майнового стану не додано жодних доказів, наявність статусу особи під тимчасовим захистом та відсутність роботи (про що доказів не надано) не можуть бути єдиними підставами для звільнення від сплати судового збору.

Проаналізувавши викладе та зміст заяви, суд вважає, що заявницею не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, з врахуванням відсутності достатніх доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що ставка судового збору за подання фізичною особою заяви про перегляд заочного рішення суду справляється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (665 грн. 60 коп.).

За ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З врахуванням того, що заявницею подано заяву через підсистему Електронний Суд, судовий збір повинен становити 532,48 грн. (665,6 грн.*0,8).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 532 грн. 48 коп. (отримувач: ГУК у Черніг.обл/Деснянс. р-н/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0025741; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)) та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

Відповідно до ч. 8 ст. 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 185, 285, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2026 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Запропонувати відповідачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, а саме: надати докази надсилання копії заяви з додатками іншим учасникам справи та сплатити судовий збір у сумі 532 грн 48 коп. та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

Роз`яснити відповідачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя О.Д. Косенко