єдиний унікальний номер справи 531/3213/25
номер провадження 2/531/311/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №153659 на суму 9 334,00 грн.

Відповідач приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом.

На виконання умов кредитного договору, 16.09.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 4790-72хх-хххх-1123 відповідача, що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора.

06.02.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №06022025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача за кредитним договором не погашається, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка становить 12732,95 грн., з яких: 8266,71 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4064,24 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 402,00 грн.- заборгованість по комісії.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12 732,95 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 26.12.2025 року справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про витребування доказів; витребувано у АТ «Ощадбанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю.

Ухвалою від 27.01.2026 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові мається клопотання, у якому просять розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі і проти їх задоволення не заперечує, а також просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 153659 (індивідуальна частина).

Відповідно до пункту 1.1. договір, що укладається позичальником складається з цієї індивідуальної частини договору про споживчий кредит), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, як це передбачено розділом V цієї індивідуальної частини. З моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, договір про споживчий кредит набуває чинності.

Згідно з п. 2.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 9 334,00 грн., що надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку:у розмірі 2841,32 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №149041 від 06.08.2024, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 4159,18 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 2333,50 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини(п.п. 2.2.1. п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Комісія за надання кредиту складає 2333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п. 2.5 договору).

Відповідно до пункту 2.6. договору, загальний строк кредитування за цим договором складає 84 днів з 16.09.2024 (дата надання кредиту) по 09.12.2024.

Договір про споживчий кредит № 153659 (індивідуальна частина) від 16.09.2024 містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 .

Відповідно до додатку до договору сторони погодили Графік платежів.

Також, ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).

ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, здійснивши видачу коштів, що підтверджується Довідкою про успішність операції №3880/30-10 від 30.10.2025 та довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» про проведення взаємозаліку від 03.11.2025.

Так, згідно довідки про проведення взаємозаліку №3944/03-12 від 03.11.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» підтвердило факт проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитного договору у розмірі 2 841,32 грн для погашення заборгованості позичальника за договором №149041 від 06.08.2024 року.

Відповідно до довідки №3880/30-10 від 30.10.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» повідомило про успішність операції щодо переказу кредитних коштів в сумі 4 159,18 грн на картку № НОМЕР_2 для ОСОБА_1 згідно кредитного договору №153659 16.09.2024.

З відповіді, наданої АТ «Державний ощадний банк України» №46/12.11/1270/2026-БТ від 05.01.2026 на виконання ухвали суду від 26.12.2025, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відкрито рахунок № НОМЕР_4 до якого було емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 . Випискою по рахунку за період з 16.09.2024 по 21.09.2024 підтверджено зарахування 16.09.2024 коштів у сумі 4159,18 грн. Також, за платіжною карткою № НОМЕР_2 , що належить відповідачу, наявний фінансовий номер +86 .

Відповідно до картки обліку виконання договору №153659 від 16.09.2024, складеної ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», станом на 09.12.2024 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 12 732,95 грн., яка складається з: 8 266,71 грн - тіло кредиту; 4 064,24 грн - відсотки; 402,00 грн - комісія; 0,00 грн - пеня.

Відтак суд вважає, що кредитодавець ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання по кредитному договору виконало у повному обсязі, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.

06 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №06022025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 153659 від 16.09.2024 року.

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру по формі, встановленій у відповідному додатку.

На виконання договору факторингу № 06022025 від 06.02.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» складено Акт приймання-передачі Реєстру № 2.

Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 06022025 від 06 .02.2025 (Реєстру прав вимоги № 2), до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 153659 від 16.09.2024 року на загальну суму 12732,95 грн, з яких: 8 266,71 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 064,24 грн - заборгованість за відсотками, 402,00 грн - заборгованість по комісії. Вказана сума заборгованості відповідача за кредитним договором також підтверджується розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», та випискою з особового рахунку відповідача за кредитним договором, складеною позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов`язки відповідно до договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договорів. Первісний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 153659 (індивідуальна частина) від 16.09.2024 виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що право вимоги перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором №153659 від 16.09.2024, укладеним між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» і ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу №06022025 від 06.02.2025.

Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував щодо наявності боргу та задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором №153659 від 16.09.2024, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.Тому, визнання позову відповідачем слід прийняти.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У зв`язку з розглядом даної справи в суді позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025,акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 10/09/25-02 від 10.09.2025 Адвокатським бюро «Соломко та партнери» із переліком наданих правових та юридичних послуг на загальну суму 7 000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Соломко О.В. серії АІ № 2004298 від 10,09.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. ОСОБА_2 серії КС № 7073/10.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення питання про зменшення цих витрат у суду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Так, позивачем згідно платіжної інструкції №32376 від 23.12.2025 сплачено судовий збір при поданні позову в сумі 2422,40 грн.

Оскільки, позов відповідачем визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1211,20 грн, а з відповідача стягнути 1211,20 грн на користь позивача.

Таким чином, суд стягує з відповідача в користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати на загальну суму 8211,20 грн., що складається із 50% судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 1211,20 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову ОСОБА_1 .

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ) заборгованість за кредитним договором №153659 від 16.09.2024 у розмірі 12 732,95 грн. (дванадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні дев`яносто п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ) 50% суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) та витрати професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень нуль копійок), а всього 8211,20 грн (вісім тисяч двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути з державного бюджету Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ) інші 50% сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) відповідно до платіжної інструкції №32376 від 23 грудня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С. Попов