Справа № 285/7205/25
провадження у справі № 2/0285/193/26
05 березня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,
сторони по справі: представник позивача Паладич А. О., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Звягелі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
30.12.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (далі ТОВ «Свеа фінанс»), в якій просили стягнути з відповідача заборгованість за договором № 141751398 від 13.12.2021 у розмірі 46 846,19 грн.
Свої вимоги мотивували тим, що 13.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 141751398, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн на строк 5 років, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 2 % у день від суми кредиту. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконали, а відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання внаслідок чого заборгованість становить 46 846,19 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9978,27 грн, заборгованість за відсотками 36 867,92 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу. 02.05.2024 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Свеа Фінанс" також укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право вимоги за договором № 141751398 від 13.12.2021. Заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашено, тому з метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.
Представник позивача у заяві наполягала на задоволенні позову (а. с. 65).
Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло.
У судові засідання 03.02.2026, 05.03.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
У заявах від 29.01.2026, від 05.03.2026 відповідач просив перенести судове засідання на квітень, травень 2026 року, оскільки перебуває у відрядженні та не має можливості прибути у судове засідання. Доказів поважності неявки у судове засідання не долучив, тому суд позбавлений можливості трактувати неявку позивача, як таку, що обумовлена поважними причинами.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 13.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 14175198 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу надається кредит у виді відновлювальної кредитної лінії на суму від 2 000,00 грн до 50 000,00 грн на строк до 5 років зі сплатою відсотків у розмірі 2 % (базова ставка) у день та 0,99% за кожен день користування (дисконтна картка)(а. с. 12-15).
Доказів перерахування коштів на рахунок відповідача до матеріалів справи не долучено.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 з додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» за плату набуло право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 141751398 від 02.01.2022 (а. с. 27-42).
02.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» за плату набуло право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 141751398 (а. с. 43-47).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абзацу 2 частини 2статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитний договір № 141751398 від 13.12.2021 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, штрафні санкції, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Проте позивачем не надано доказів, що первісним позикодавцем на картку відповідача перераховано кредитні кошти, тобто виконано зобов`язання кредитодавця відповідно до спірного договору кредиту.
Позивачем не долучено ні квитанції про перерахування коштів на картку відповідача, ні доказів належності відповідачу певної картки, ні виписки про рух коштів по картці відповідача, тощо.
Також позивач не використав своє процесуальне право про отримання вказаної інформації, що складає банківську таємницю, у порядку витребування доказів у справі.
Таким чином, позивачем не доведено факту виконання первісним кредитором умов кредитного договору, який би породжував обов`язок ОСОБА_1 повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договору, тобто наявність фактичних договірних відносин між первісним кредитором та відповідачем.
Положеннями статей 12, 81 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін цивільного процесу, який полягає у покладенні обов`язку доказування на учасників справи, тобто кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами порушення його майнових прав відповідачем, у зв`язку з чим встановлено підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Свеа фінанс», то підстави для стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору відсутні.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 141751398 від 13.12.2021 у розмірі 46 846,19 грн відмовити повністю.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодек сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 05 березня 2026 року.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя Тетяна СТАШКІВ