Дата документу 09.03.2026 Справа № 314/2392/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/2392/25 Головуючий у 1-й інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/974/26 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

09 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1301-1876 від 12.11.2023 в розмірі 25 000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20000,00 гривень; судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ведмедовська Г.О. подала апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що на час розгляду в суді даної справи відповідач мав значні проблеми зі здоров`ям. А саме: 10.06.2025 він отримав травму стопи. За наслідком чого відповідач мав значні проблеми в пересуванні. Тобто в період, коли йому Вільнянський районний суд Запорізької області надав строк для надання відзиву на позовну заяву, відповідач перебував на лікуванні. Тому скористатися своїм правом на подання відзиву він не міг. 02.09.2025 відповідач знову пошкодив стопу. За наслідком чого лікарями було встановлено діагноз перелом лівої стопи. Знову відповідач мав пройти курс лікування та реабілітації. Однак, нажаль, лікування пройшло не зовсім успішно, у відповідача розвинулась хвороба генералізований та неуточнений атеросклероз. За наслідком чого, наразі відповідач проходить експертизу МСЕК для отримання інвалідності.

Вважає, що вищевказані події є поважними причинами пропуску скаржником строків для реалізації ним права на подачу апеляційної скарги, оскільки в період з 10.06.2025 року по теперішній час відповідач з метою отримання медичної допомоги змушений витрачати майже весь свій час на медичні заклади.

Звертає увагу, що після оновлення програми «Дія» у січні 2026 р. ОСОБА_1 довідався, що судом 1 інстанції прийнято відносно нього рішення ще у вересні 2025 р. Після чого він звернувся за юридичною допомогою.

15.01.2026 року за дорученням скаржника його представник ОСОБА_2 , реалізувала своє право на ознайомлення із електронними матеріалами даної справи через «Електронний суд». Пізніше, Вільнянський районний суд Запорізької області надав доступ до вищевказаної справи. Ознайомившись зі змістом вищевказаного рішення та в цілому з матеріалами даної справи ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Запорізького апеляційного суду з апеляційною скаргою щодо вищевказаного рішення. Однак, 02.03.2026 Запорізький апеляційний суд повернув апеляційну скаргу скаржнику через невиконання останнім ухвали суду щодо оплати судового збору.

При цьому, повідомляє суд, що скаржник та його представник є мешканцями м. Вільнянськ Запорізької області. Тому через часті обстріли міста шахідами у представника скаржника та безпосередньо скаржника не було фізичної змоги вчасно ознайомитися із ухвалою Запорізького апеляційного суду. Про наявність такої ухвали скаржник випадково довідався лише 03.03.2026.

Відтак, з вищевказаних підстав скаржник не мав змоги виконати вищевказану ухвалу суду. Більше того, постійне відключення світла та інтернету також вплинуло на те, що скаржник не мав можливості усунути недолік, зазначений в попередній ухвалі апеляційного суду, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

З урахуванням ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається те, що оскаржуване рішення ухвалено 09.09.2025 року, судом першої інстанції направлено відповідачу копію рішення 11.09.2025 року, проте конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 110).

Колегія суддів зазначає, що повернення конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є доказом отримання копії оскаржуваного рішення, відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Ведмедовською Г.О. договір про надання правничої допомоги укладено 13.01.2026 року ( а.с. 117).

15.01.2026 року адвокат Ведмедовська Г.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про ознайомлення з матеріалів справи в електронному вигляду (а.с. 115-116).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Цивільним процесуальним законодавством передбачено, що тільки обізнаність зі змістом судового рішення чи ухвали, матеріалами справи дає стороні реальну можливість оскаржити судове рішення та викласти доводи апеляційної скарги у відповідності з вимогами закону.

З первісною апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Ведмедовська Г.О. звернулася до суду апеляційної інстанції 05.02.2026 року, тобто протягом тридцяти днів після ознайомлення з матеріалів справи в електронному вигляді.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ведмедовська Галина Олексіївна, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року було залишено без руху.

Надано скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для надання до суду апеляційної інстанції квитанції про сплату судового збору у розмірі 2 543,52 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ведмедовська Ганна Олексіївна, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року визнано неподаною та повернуто останньому.

При цьому, роз`яснено що повернення апеляційної скарги при вищевикладених обставинах не перешкоджає її повторному зверненню у подальшому із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2026 року адвокат Ведмедовська Г.О. отримала 02.03.2026 19:14:51, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 186).

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Повторно апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ведмедовська Г.О. сформувала в системі «Електронний суд» 03.03.2026 року.

Колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Конституційний Суд України в Рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25 листопада 1997 року Головним обов`язком держави, згідно зі статтею 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України).

Крім того, відповідно до абзацу другого підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019, утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, частини першої статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні ефективного механізму такого захисту.

У свою чергу, в абзаці п`ятому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 зазначено, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей у їхніх правах і свободах означає потребу забезпечення їм рівних юридичних можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод; у правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 2-р(II)/2022 від 6 квітня 2022 року гарантована Конституцією України рівність усіх людей у їхніх правах і свободах означає конечність забезпечення їм рівних юридичних можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У державі, керованій правовладдям, звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а додержання загальних принципів рівності громадян перед законом та заборони дискримінації, що їх визначено приписами частин першої, другої статті 24 Конституції України, є неодмінним складником реалізації права на судовий захист.

У своїй постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зробив висновок, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження в разі повторного подання апеляційної скарги, може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або впродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, з огляду на те, що первісне звернення адвоката Ведмедовської Г.О. з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, повторне подання апеляційної скарги відбулось протягом розумного строку після повернення первісної апеляційної скарги, скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження, беручи до уваги обставини, на які посилається скаржник, а також поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження, є підстави для поновлення строку.

Проте, подана апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

При зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ведмедовська Г.О. в апеляційній скарзі просить частково скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року, та ухвалите нове рішення, яким зменшити загальну суму заборгованості з 25 000, 00 грн. до 7 500,00 грн.

Таким чином, сума, що оскаржується, становить 17 500 грн. 00 коп. (70%)

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, при подачі апеляційної скарги необхідно сплатити 3 179 грн. 40 коп. (2 119,60 х 150% ).

Водночас, у зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки апеляційну скаргу було подано в електронній формі, з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору становить 2 543 грн. 52 коп. ( 3 179, 40* 0,8).

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2021 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Колегія суддів звертає увагу, що за наявності визначених законом підстав, заявник не позбавлений права звернутися до суду апеляційної інстанції із клопотанням/заявою, обґрунтованим доказами, про звільнення від сплати судового збору та зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначений недолік апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 185, 357 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року у цій справі задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року у цій справі.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2025 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 2 543 грн. 52 коп. в межах строку, визначеного судом, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий Д.А.Трофимова

Судді: М.С.Гончар

Е.А.Онищенко