02 лютого 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретареві Дубовик А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивачка разом з відповідачем не проживають. Відповідач з дитиною не бачиться, участь у вихованні не приймає. У зв`язку із складним матеріальним становищем, потребує матеріальної допомоги на своє утримання.
З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання як дружини в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 11 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02 лютого 2026 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.
У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача за ордером на надання правничої допомоги Хачікян М.П.,надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала.
У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2022 року сторони зареєстрували шлюб в Чечелівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис №1136, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки реєстрацію місця проживання дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом з позивачкою ОСОБА_1 адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено позивачка не працює, має матеріальні труднощі, її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня.
Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Частина 4статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання підчас вагітності та уразі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч.1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та працює, відсутність у позивачки самостійного доходу та те, що на утриманні відповідач має ще малолітню дитину.
Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Отже сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При визначенні розміру аліментів суд виходить із вимог ст.182 СК України, враховуючи, що законодавством не встановлено яку саме суму повинен сплачувати чоловік на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.11.2025 року.
За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утриманняу розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи стягнення з 07 листопада 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Богун

Позивачка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )