Справа № 426/641/16-ц
Провадження 2-в/185/33/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши питання відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Сватівського районного суду Луганської області № 426/641/16-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2026 було відкрито провадження у справі про відновлення даного втраченого судового провадження.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 20 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" або Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого режим воєнного стану введено з 24 лютого 2022 року. Термін воєнного стану продовжено та триває до цього часу.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Сватівського районного суду Луганської області на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Від Сватівського районного суду Луганської області до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 426/2991/21 не надходили.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18.

Згідно з п.1.6 розділу І Порядку електронний примірник судового рішення - створений в АСДС електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 23.12.2016 по цивільній справі № 426/641/16-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (https://reyestr.court.gov.ua/Review/63799839).

Згідно з вимогами ст.ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені строки розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Предметом відновлення є зміст втрачених процесуальних документів у конкретній цивільній справі чи їх частин, що були втрачені у цивільній справі. Об`єктом відновлення - конкретний перелік відсутніх матеріалів (процесуальних документів) втрачених повністю чи частково у конкретній цивільній справі.

Згідно ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Втрачене судове провадження повинно бути точно відновлене у судовому засіданні. Натомість, у разі недостатності зібраних матеріалів для відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні такого провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (ч. 3 ст. 494 ЦПК України).

На підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити (частина перша статті 494 ЦПК України).

При цьому, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження та враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Під час розгляду справ у порядку розділу Х ЦПК України «Відновлення втраченого судового провадження» суд не збирає та не досліджує нові докази, не викладає висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням. У порядку розділу Х ЦПК України суд вирішує процесуальне питання щодо можливості відновлення повністю або частково втраченого судового провадження (постанова Верховного Суду від 02.04.2025 по справі № 487/1004/16-ц).

Згідно постанови Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 2-1597/2003, за правилами розділу X ЦПК України відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 491 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Відновлення втраченого судового провадження є гарантією забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке

не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та його виконання.

Відповідно до абзацу першого пункту 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що за правилами розділу IX ЦПК у редакції 2004 року (розділу X ЦПК України у редакції 2017 року року) відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК у редакції 2004 року) (стаття 491 ЦПК України у редакції 2017 року) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Вивчивши отримані судом матеріали, суд дійшов висновку про достатність зібраних матеріалів для часткового відновлення втраченого судового провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 488-489, 493 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене провадження у цивільній справі Сватівського районного суду Луганської області № 426/641/16-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у частині рішення Сватівського районного суду Луганської області від 23.12.2016 наступного змісту:

«Справа № 426/641/16-ц

Заочне рішення

іменем України

23 грудня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Осіпенко л.М., при секретарі Тиріній В.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 12 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», далі за текстом Позивач) та ОСОБА_1 (відповідач 1) було укладено кредитний договір № 0404/08/09-N (надалі кредитний договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу 1 кредит на придбання квартири в сумі 46600,00 доларів США. Відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути позивачу отриманий кредит не пізніше 03.11.2028 року, здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 195,00 доларів США; проценти за користування кредитом сплачувати щомісячно, не раніше 1 та не пізніше 10 числа кожного місяця з розрахунку 16,0% процентів річних; за несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, сплатити пеню в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми кредиту та /або несплачених процентів. За кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується заявою про видачу готівки та Випискою документів по договору. Однак, відповідачем 1 зобов`язання за договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2015 року складає 18440,69 доларів США, що в еквіваленті в гривні за курсом НБУ (1дол. США= 22,894 грн.) складає 422198,09 грн., штрафних санкцій (пені) в розмірі 19028,36 грн. та складається з:

-поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 16995,46 доларів США, що еквівалентно 389109,66 грн.;

-прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1150,64 доларів США, що еквівалентно 26343,81 грн.;

-поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 294,59 доларів США, що еквівалентно 6744,61 грн.;

-сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 587,67 доларів США, що еквівалентно13454,64 грн.

В забезпечення прийнятих на себе Відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором, 04.11.08 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, у відповідності до якого в іпотеку було передано житловий будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, 04.11.2008 року в забезпечення прийнятих Відповідачем 1 зобовязань за Кредитним договором між позивачем і ОСОБА_2 (надалі Відповідач 2) було укладено договір поруки, згідно з мовами якого Відповідач 2 зобовязався, в разі невиконання та/або порушення Відповідачем 1 своїх зобов`язань перед Позивачем, погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені Кредитним договором. У випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору Відповідач 1 і Відповідач 2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 18440,69 доларів США та штрафних санкцій (пені, штрафу) в розмірі 13 454,64 доларів США та суму сплаченого судового збору в розмірі 6534,78 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомленій через оголошення в пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України. Жодних заяв, клопотань чи заперечень проти позову від них не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0404/08/09-N, відповідно до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на придбання квартири в сумі 46600,00 доларів США. Відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути позивачу отриманий кредит не пізніше 03.11.2028 року, здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 195,00 доларів США; проценти за користування кредитом сплачувати щомісячно, не раніше 1 та не пізніше 10 числа кожного місяця з розрахунку 16,0% процентів річних; за несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, сплатити пеню в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми кредиту та /або несплачених процентів. За кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн. (а.с.15-17).

Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується заявою про видачу готівки та Випискою документів по договору(а.с.10-14). Однак, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2015 року складає 18440,69 доларів США, що в еквіваленті в гривні за курсом НБУ (1дол. США= 22,894 грн.) складає 422198,09 грн., штрафних санкцій (пені) в розмірі 19028,36 грн. та складається з:

-поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 16995,46 доларів США, що еквівалентно 389109,66 грн.;

-прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1150,64 доларів США, що еквівалентно 26343,81 грн.;

-поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 294,59 доларів США, що еквівалентно 6744,61 грн.;

-сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 587,67 доларів США, що еквівалентно13454,64 грн.

В забезпечення прийнятих на себе ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором, 04.11.08 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, у відповідності до якого в іпотеку було передано житловий будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, 04.11.2008 року в забезпечення прийнятих Відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором між позивачем і ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з мовами якого Відповідач 2 зобов`язався, в разі невиконання та/або порушення Відповідачем 1 своїх зобов`язань перед Позивачем, погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені Кредитним договором. У випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору відповідачі відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 1, ч. 2, ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 18440,69 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафів та пені в сумі 19028,36 доларів США, суд дійшов наступного.

Основним зобов`язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов`язанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Луганськ та м. Краснодон Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідачі зареєстровані у м. Луганську, а тому вони є суб`єктами Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз`яснення, згідно з якими банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафів та пені в сумі 19028,36 доларів США необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно оригіналу платіжного доручення позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 6534,78 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 49,21 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3215,76 грн. (6534,78*49,21 % / 100 = 3215,76 грн.).

Крім того, на підставі договору № 9385/143/16 від 19.07.2016 р. ТУ ДСА України в Луганській області було здійснено оплату оголошення про виклик відповідачів до суду у сумі 420,00 грн. Отже, ця сума підлягає стягненню з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська розглядаються Сватівським районним судом Луганської області.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 527, 530, 543, 553-554, 549, 599, 610-611, 627, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 113, 212-215, 223, 224-233, 294 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 18440,69 доларів США, та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3215,76 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду державного бюджету України суму витрат, пов`язаних з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача до суду у розмірі 420,00 грн.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п`яти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. М.Осіпенко»

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.О. Бабій