Справа № 462/5956/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

10 березня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Свищо В.С.,

за участю представника позивача Колотія Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву представника позивача адвоката Колотія Юрія Яковича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

24 лютого 2026 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова ухвалено: позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені - задовольнити частково; зобов`язати Виробничо структурний підрозділ моторовагонне депо Львів філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» змінити формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 , зазначивши звільнення з 08 липня 2025 року, згідно з поданою ОСОБА_1 заяви про розірвання строкового трудового договору за власним бажанням від 07 липня 2025 року, відповідно до частини 1 статті 39 КЗпП України; стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 44403 (сорок чотири тисячі чотириста три) гривні 30 коп. вихідної допомоги при звільненні та 44000 (сорок чотири тисячі) гривень 00 коп. середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги (сума визначена без вирахування обов`язкових платежів); у задоволені решти вимог позову відмовити.

24 лютого 2026 року представник позивача звернувся до суду зі заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені ним судові витрати у вигляді 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу /Т-2 а.с.157-159/.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

За правилом пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 09/10 від 09 жовтня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Колотієм Ю.Я., копія акту виконаних робіт до Договору №09/10 від 09 жовтня 2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг адвоката становить 25200,00 грн, копії платіжних інструкцій від 11листопада 2025 та 23 лютого 2026 року про перерахування позивачем на рахунок адвоката гонорару на загальну суму 25000,00 грн, /Т-2 а.с.162-165/.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, а також додані до справи договір про надання правової допомоги, акти прийняття-передачі наданих послуг з описом наданих послуг, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд дійшов висновку, що 10000 грн. є співмірними із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 141, 270, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Колотія Юрія Яковича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 2884 гривень 10 коп. витрат на залучення експерта та 10000 гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ).

Суддя:

Оригінал рішення.