ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2026 року

м. Харків

справа № 636/10005/25

провадження № 22-ц/818/2317/26

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олена Олександрівна про визнання права власності на майно за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Золотоверхої О.О., -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олена Олександрівна про визнання права власності на майно.

У грудні 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній цивільній справі. Просив до винесення рішення по справі № 636/10005/25 та набрання ним чинності за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності вжити заходи забезпечення позову у спосіб накладення арешту на: житловий будинок літ «А» з надвірними будівлями та спорудами , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_4 ; земельної ділянки - цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий № :00:001:0014 площею 0,1437 га, яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 ; заборони Приватному нотаріусу Харківського МНО Ротфельд О.О. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , в частині житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_4 , земельної ділянки - цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий № :00:001:0014 площею 0,1437 га, яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2025 року заяву задоволено. Накладено арешт на: житловий будинок літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 140), оформлений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1636; земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий номер :00:001:0014, площею 0,1437 га (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 140), яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1639. Заборонено Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олені Олександрівні вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий № :00:001:0014, площею 0,1437 га.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2025 року та відмовити в задоволенні заяви позивача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, не відповідає змісту порушеного права та не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що суд першої інстанції не звернув уваги на сумнівність позовних вимог, пропуск строку позовної давності, порушення принципу пропорційності, а також той факт, що частина майна на яке накладений арешт, на час звернення до суду із позовом вже вибуло із власності померлого, тобто відсутній належний предмет забезпечення позову. Отже вважає, що задовольняючи заяву позивачки, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо співмірності заяви про забезпечення позову з позовними вимогами позивачки.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що 20.11.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олена Олександрівна, про визнання права власності на майно, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кад№ :00:001:0014 площею 0,1437 га.

Як на підставу вимог про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачкою по справі ОСОБА_3 (другою дружиною померлого спадкодавця ОСОБА_4 ) не визнається право позивачки на 1/2 майна, набутого у попередньому шлюбі разом із померлим ОСОБА_4 . На даний час ні у позивачки, ні у її сина спадкоємця по справі, доступу до оспорюваного майна немає, ключі змінені, 6 місячний строк на прийняття спадщини завершується 30.12.2025 року. В даному випадку, на сьогоднішній день існує реальна імовірність того, що у випадку переоформлення спадку на спадкоємців за законом відповідачка скористається тим, що вона стане власницею та здійснить відчудження даного майна третім особам, для цього у неї не буде жодних перепон, а також те, що в даному житловому будинку знаходиться також рухоме майно, і в разі незастосування судом заходів, спрямованих на заборону відчуження майна, може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, задля уникнення відповідальності, відповідачка може здійснити відчуження успадкованого нерухомого майна, тому існує необхідність у забезпеченні позову.

Просила суд до ухвалення рішення по справі № 636/10005/25 та набрання ним чинності вжити заходи забезпечення позову у спосіб накладення арешту на: житловий будинок літ «А» з надвірними будівлями та спорудами , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_4 ; земельної ділянки - цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий № :00:001:0014 площею 0,1437 га, яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 ; заборони Приватному нотаріусу Харківського МНО Ротфельд О.О. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , в частині житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_4 , земельної ділянки - цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий № :00:001:0014 площею 0,1437 га, яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на предмет позову існує обґрунтоване припущення, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі його задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка, звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_4 , за договором купівлі-продажу від 18.06.2012, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1636, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кад№ :00:001:0014 площею 0,1437 га, яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 , за договором купівлі-продажу від 18.06.2012 року , посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1639.

Висновок суду про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Проте суд не звернув уваги, що спір стосується лише 1/2 частини будинку та земельної ділянки, тому накладеннф арешту на вказане майно вцілому не є співмірним заявленим позовним вимогам.

Тому ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а заява про забезпечення позову частковому задоволенню: шляхом накладення арешту на 1/2 частину будинку та земельної ділянки.

Забезпечення позову у такий спосіб унеможливить зміну власника нерухомого майна до моменту закінчення розгляду справи, що відповідає меті забезпечення позову.

Такий вид забезпечення є достатнім для забезпечення позову у даній справі.

Застосування інших видів забезпечення позову в даному випадку є недоцільним.

Посилання апелянта на сумнівність позовних вимог, пропуск строку позовної давності, порушення принципу пропорційності не спростовують висновки суду про наявність підстав для забезпечення позову. Зазначеним обставинам буде дана оцінка при розгляді справи по суті.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2025 року змінити.

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- 1/2 частину житлового будинку літ «А» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 140), оформлений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1636;

- 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель земля житлової та громадської забудови, кадастровий номер :00:001:0014, площею 0,1437 га (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 140), яка оформлена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б., за реєстровим №1-1639.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова