Справа № 761/7695/26
Провадження № 2-з/761/136/2026
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

04 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Одночасно з позовом подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд:

- 1. Накласти арешт на частину облігацій внутрішніх державних позик України у кількості 211 шт. загальною вартістю 214 249,90 доларів США, придбаних ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором купівлі - продажу цінних паперів №ДД - 6293/25 від 20.11.2025 р., які містяться в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Укргазбанк» (, адреса реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, E-mail: , тел.: 044 - 494 - 46 - 50,044 - 590 - 49 - 99);

2. Накласти арешт на частину коштів, що містяться на рахунках, відкритих на ім?я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Укргазбанк» (, адреса реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, E-mail: , тел.: 044 - 494 - 46 - 50,044 - 590 - 49 - 99), а саме: НОМЕР_1 (Договір 117/17-VIP від 18.09.2017); НОМЕР_2 (Базова картка USD Рахунок НОМЕР_10.840); НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 EUR (карта Visa НОМЕР_5 ); НОМЕР_6 - НОМЕР_7 , а також на частину коштів, що містяться на всіх інших рахунках, відкриті на ім?я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Укргазбанк» (, адреса реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, E-mail: , тел.: 044 -494 - 46 - 50,044 - 590 - 49 - 99);

3. Накласти арешт на частину коштів, що містяться на рахунках, відкритих на ім?я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Акціонерному товаристві «Сенс банк» (Код ЄДРПУ 23494714, адреса реєстрації: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, Е-mail: , тел.: +38(044)-490-46-00, Факс: +38(044)-490-49-01), а саме: НОМЕР_8 , а також на частину коштів, що містяться на всіх інших рахунках, відкриті на ім?я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Акціонерному товаристві «Сенс банк» (Код , адреса реєстрації: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, E-mail: , тел.: +38(044)-490-46-00, Факс: +38(044)-490-49-01);

4. Накласти арешт на частину коштів, що містяться на рахунках, відкритих на ім?я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Акціонерному товаристві «Акцент -Банк» (Код , адреса реєстрації: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, E-mail: , тел.: +52, НОМЕР_9 ).

5. Заборонити здійснювати операції зі зняття коштів із депозитних рахунків у вказаних банках.

Необхідність забезпечення позову у заяві мотивована тим, що позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, у зв`язку з погіршенням стосунків між сторонами існує реальна загроза, що без накладення арешту відповідач і надалі вчинятиме дії, спрямовані на зняття або переказ коштів, що унеможливить виконання майбутнього рішення суду, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/2 частину облігацій та грошові кошти.

Згідно з положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Водночас, позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у банківських установах, при цьому не заявляючи позовних вимог про їх поділ.

Принагідно зауважити, що обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачем було зазначено "без накладення арешту відповідач і надалі вчинятиме дії, спрямовані на зняття або переказ коштів", проте, до заяви не долучено жодних доказів, які можуть свідчити про обставини, на які посилається позивач.

Суд зауважує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В даному випадку, суд досліджуючи аргументи позивача щодо необхідності забезпечення позову, приходить до переконання, що вони не можуть бути підставою для вжиття судом запропонованого заходу забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б могли свідчити про намір відповідача ухилитися від виконання рішення в майбутньому.

Так, до позову додано заявку на придбання облігацій внутрішніх державних позик з датою погашення - 01.07.2027р., доказів вжиття відповідачем заходів для дострокового продажу облігацій матеріали справи не містять.

Вищезазначене вказує на те, що наразі запропонований захід забезпечення позову є передчасним та необґрунтованим, оскільки потенційна можливість відповідача в майбутньому ухилитися від виконання рішення у даній цивільній справі є суб`єктивним баченням позивача та не може бути підставою для вжиття судом запропонованого заходу забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА