Справа № 638/2485/26
Провадження № 2/638/5354/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області про повернення надмірно стягнуто штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області про повернення надмірно стягнуто штрафу, в обґрунтування якого зазначив, що постановою №01/687 від 03.02.2025 начальника РТЦК та СП на нього накладено штраф 17000 грн. 07.02.2025 ОСОБА_1 сплатив штраф у добровільному порядку у повному обсязі. Незважаючи на зазначене 08.09.2025 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, тобто вже після сплати штрафу. Державним виконавцем з банківського рахунка ОСОБА_1 було неправомірно стягнуто штраф у подвійному розмірі 34000 грн. 09.09.2025 позивач звернувся до ВДВС з вимогою повернути неправомірно стягнуті кошти, але йому було відмовлено. 21.11.2025 позивач звернувся до казначейської служби з вимогою повернути надмірно стягнуті кошти, але йому було відмовлено. Враховуючи те, що позивач сплатив штраф у більшому розмірі ніж визначено у постанові РТЦК та СП, позивач керуючись ст. 1212 ЦК України, просив зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути йому суму стягнуто штрафу у розмірі 34000 грн, стягнути судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 вказану справу передано в провадження суддя Семіряд І.В.

11.02.2026 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено спрощене судове засідання.

Представник позивача Мазуренко А.Л. в судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити, з підстав викладених у ньому.

16.02.2026 представником Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області Пузіковим В.А. подано відзив, в обгрунтування якого вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України ). Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах , зокрема і представляти державу в суді (постанови від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду (постанова від 25.03.2020 у справі № 641/8857/17. Як вбачається з позовних вимог, адміністративний штраф був сплачений Позивачем відповідно до Постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №01/687. від 03.02.2025 Разом з цим, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя (пункт 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154). Касаційний суд вже вказував, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб, про що зазначено у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2024 року в справі № 344/6751/22 (провадження № 61 671св23)). належним відповідачем у справі є Держава України в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Тому, позивач помилково не залучив до справи орган, що контролює справляння надходжень до бюджету за ККДБ 21081100 (в частинi штрафів, накладених ТЦK та СП). Окрім того, співвідповідачем у справі, у зв`язку з не сформуванням подання на повернення коштів з бюджету, що надійшли згідно платіжної інструкції від 09.10.2025 №52622 кошти у сплату адміністративного штрафу в сумі 34000,01 грн., за кодом бюджетної класифікації 22011800 у виконавчому провадженні ВП№79044449 від Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, повинно бути Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції() вул. Ярослава Мудрого, 16, Харків 61002. позивач помилково не залучив у справу орган, діями якого йому була завдана шкода у зв`язку із сплатою штрафу. Тому, якщо позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача судвідмовляє у позові до такого відповідача. відповідно до п.5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.09.2013 за №1650/24182 (із змінами), оскільки за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 контролюючими органами, відповідно до Постанови № 106, є обласні ТЦК та СП, а також органи Мінюсту (відділи державної виконавчої служби в особі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) вони мають повноваження на видачу подання на повернення коштів з Державного бюджету. Головне управління не набувало та не зберігало у себе кошти Позивача, а сплачений Позивачем штраф у розмірі 17000 грн., сплачений Салтівським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції штраф в сумі 34000,01 грн. та виконавчий збір в сумі 3400 грн. було зараховано до державного бюджету України відповідно до платіжних інструкцій зазначених вище. Головне управління не порушувала прав заявника та діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу приписів статті 19 Конституції України у системному зв`язку з нормами пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» органи Казначейства (Головне управління) є лише органом виконання окремих категорій судових рішень та не порушували прав позивача. Тому, у вказаній справі відсутні підстави для стягнення судових витрат з Головного управління або державного бюджету. Такі витрати мають бути покладені на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір. Зазначене підтверджується висновком Верховного Суду України від 30.04.2025 по справі №317/2638/24, від 02.10.2024 по справі №361/1926/19. У зв`язку з чим представник відповідача просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог до Головного управління. 3. Замінити Головне управління на належних відповідачів (за згодою позивача):- ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 . - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції () вул. Ярослава Мудрого, 16, Харків 61002.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області Пузіков В.А. у відзиві просив розглядати справу за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2025 постановою №01/867 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн, у зв`язку зі скоєнням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 мотивована тим, що ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про притягнення ОСОБА_1 зазначено реквізити, на які ОСОБА_1 повинен сплатити штраф.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «Одащбанк» №6 від 07.02.2025 ОСОБА_1 сплачено 17000 грн, призначення платежу вказано адміністративний штраф згідно постанови 01/687 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

09.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з листом, у якому зазначив, що у провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження №79044449 від 08.09.2025 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 №01/687 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ІНФОРМАЦІЯ_5 боргу у розмірі 17000 грн. ОСОБА_1 вказана постанова виконана у 07.02.2026 у добровільному порядку. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просив закінчити виконавче провадження, зняти арешти, накладені на його майно, виключити відомості про боржника, скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, повернути неправомірно стягнуті кошти у виконавчому провадженні у подвійному розмірі штрафу 34000 грн.

Листом в.о. начальника Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.11.2025 №277684 ОСОБА_1 роз`яснено, що повернення коштів здійснюється Головним управління Державної казначейської служби України за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

21.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Управління Державної казначейської служби у Салтівському районі м. Харкова з заявою, у якій просив повернути йому незаконно стягнуті з нього кошти у сумі 37703 грн.

Листом Головного управління Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області від 24.11.2025 №05-09-06/7888 роз`яснено ОСОБА_1 , що для повернення коштів необхідно звернутися до Салтівського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції.

З наданої Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області копії платіжної інструкції №52622 вбачається, що 09.10.2025 за виконавчим провадженням №79044449 стягнуто 34000 грн.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (відповідний висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

За змістом глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, визначений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Як встановлено в судовому засіданні на момент стягнення з ОСОБА_1 подвійного штрафу юридична підстава для такого стягнення існувала, адже державному виконавцю не було відомо про сплату штрафу ОСОБА_1 , яку він здійснив 07.02.2025.

Надалі, після того як ОСОБА_1 , звернувся до органу державної виконавчої служби йому було роз`яснено його право на звернення з заявою про повернення сплачених коштів у сумі 34000 грн до казначейської служби, в свою чергу після звернення до казначейської служби йому було роз`яснено його право на звернення з заявою про повернення коштів у сумі 34000 грн до органів державної виконавчої служби.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21 зроблено висновок, що сплачену до Державного бюджету України суму адміністративно-господарського штрафу після того, як підстава такого перерахування відпала (зокрема у разі скасування адміністративним судом постанови про застосування такого штрафу), господарський суд може стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як таку, що утримується у бюджеті без достатньої правової підстави (п. 39).

У п. 53 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі ст. 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави.

У державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади (частини перша та друга статті 326 ЦК України).

Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України), яка діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин(частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (частина перша статті 170 ЦК України).

Держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення (стаття 174 ЦК України).

З огляду на наведені приписи, а також ураховуючи те, що поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних правовідносинах, у спорі щодо стягнення суми адміністративно-господарського штрафу, яка утримується на казначейському рахунку органу державної влади без достатньої правової підстави, держава бере участь у матеріальних і процесуальних правовідносинах в особі її органу, який контролює справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету. У спірних правовідносинах таким органом є ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За змістом абзацу першого частини третьої статті 17 ЦК України орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету (частина друга статті 45 Бюджетного Кодексу України).

Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 передбачено, що Повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету

У випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (частина друга статті 17 ЦК України). Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду (абзац другий частини третьої статті 17 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 ЦК України).

Отже, беручи до уваги те, що з ОСОБА_1 було стягнуто подвійний штраф у розмірі 34000 грн не дивлячись на те, що постанова від 03.02.2025, якою на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн, була виконана ним у добровільному порядку 07.02.2025, згідно зі статтею 1212 ЦК України, ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про стягнення суми перерахованих коштів до Державного бюджету України, як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави.

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Аналогічну позицію висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №910/23967/16.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Отже, з держави на користь позивача підлягає стягненню 1 331,50 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області про повернення надмірно стягнуто штрафу-задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 34 000 (тридцять чотири тисяч) грн на відшкодування сплаченого адміністративного штрафу та 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 50 коп судового збору.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 09.03.2026.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, , м. Харків, вул. Євгенія Єніна, 18.

СУДДЯ - І.В. Семіряд