Ухвала

12 березня 2026року

м. Київ

справа № 2-40/11

провадження № 61-3359св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рожкована Олександра Борисовича, заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР», Київська міська державна адміністрація, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський ВДВС) Рожкована О. Б. виконати постанову Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №2-40/11.

Шевченківський районний суд міста Києва ухвалою від 11 червня 2024 року у задоволенні скарги відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 04 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року змінив, виклав її мотивувальну частину в іншій редакції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

18 червня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку письмового провадження, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рожкована Олександра Борисовича, заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР», Київська міська державна адміністрація, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов