Справа № 530/1324/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.03.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В. за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФК КЕШ ТУ ГОУ звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.10.2019 року між ТОВ «Займер» правонаступником якого являється Товариство з обмеженою відповідальністю ФК КЕШ ТУ ГОУ та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 86402 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Займер» надав відповідачу фінансовий кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. В свою чергу, ТОВ «Займер» правонаступником якого є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 4000,00 гривень, дата надання кредиту - 16.10.2019 , строк кредиту - 27 днів, валюта кредиту - UAH, стандартна процента ставка 2 % в день або 730 % річних. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 30.05.2025, відповідно до якої 16.10.2019 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 гривень. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу № 01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 11840,00гривень, яка складається з:прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7840,00 гривень. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 86402 в розмірі 11840,00 грн. судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.08.2025 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Дем`янченко С.М. подано до суду відзив ,який обгрунтовано тим ,що ОСОБА_3 ніколи не мала договірних відносин з ФК КЕШ ТУ ГО і не укладала ніяких кредитних договорів . Крім цього в позовній заяві її прізвище зазначено як ОСОБА_4 ,але дійсним є ОСОБА_5 . 16.09.2019 року ОСОБА_6 на мобільний телефон почали надходити дзвінки від невідомих осіб після чого її телефон було заблоковано. Через деякий час сім картку було розблоковано та почали надходити повідомлення про боргові зобов`язання на різні суми з ТОВ Займер ,ТОВ Качай Гроші. В зв`язку з неодноразовими телефонними погрозами ОСОБА_2 зверталась 23.12.2019 року, 22.01.2020 року, 22.02.2020 року,16.03.2021 року, 31.01.2025 року до Зіньківського ВП ГУНП в Полтавській області по її заявах проводиться досудове розслідування. 02.04.2023 року рішенням Київського районного суду м. Полтава позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про визнання виконавчого напису таким ,що не підлягає виконанню, стягнення коштів задоволено. Позивачем не доведено, що ОСОБА_2 уклала договір №86402 від 16.02.2019 року та отримала 4000 грн, оскільки кому саме належить платіжна картка № НОМЕР_1 ТОВ ФК КЕШ ТУ ГО не перевірило, що є порушенням умов кредиту. Крім цього посилався на строк позовної давності ,просив стягнути 15000 грн витрат на правову допомогу ( а.с.46-47).

Представником позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчуком С.В. була надана відповідь на відзив у якому він зазначив про те, що 16.10.2019 року між ТОВ «Займер» правонаступником якого являється Товариство з обмеженою відповідальністю ФК КЕШ ТУ ГОУ та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 86402 про надання фінансового кредиту, договір укладався в електронній формі ,підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису відповідача. Позивач не має повного доступу до номера банківської картки відповідача оскільки інформація є банківською таємницею. Відповідач як власник карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти ,може самостійно отримати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Посилання відповідача що банківська картка № НОМЕР_1 їй не належить жодним чином не спростовує факт її волевиявлення на укладення відповідного договору та отримання кредитних коштів .Перерахування коштів було здійснено на банківську картку реквізити якої були надані самим позичальником. Крім цього зазначив що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Перебіг строку позовної давності у період з 02.04.2020 року по 30.06.2023 року було зупинено у зв`язку з запровадженням карантину . Починаючи з 24.02.2022 року і до теперішнього часу починаючи з 24.02.2022 року зупинено у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, а тому вважає, що строк позовної давності застосуванню не підлягає. Щодо звернення ОСОБА_2 з заявами до поліції та проведення досудового розслідування зазначив, що подання заяви про вчинення злочину саме по собі не є підтвердженням факту відсутності волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору ,а заява є лише підставою для початку досудового розслідування, внесення відомостей до ЄРДР не є доведеним факт шахрайства. Крім цього вважає, що відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. ( а.с.69-75).

17.09.2025 року від представника позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчука С.В. надійшла заява про стягнення з ОСОБА_1 10500 грн витрат на правову допомогу ( а.с.78-80).

Представник позивача ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника ,надіслав до суду відповідь на відзив у якому просив проводити розгляд за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовільнити, відзив відповідача залишити без розгляду ( а.с.69-75).

Відповідач, Кітріш Л.О. у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід зазначити, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підставіч.1ч.7ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

З копії індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №86402 від 16.10.2019 року вбачається , що між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п.1.1 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених, цим договором. За п.1.2 кредит надається строком на 27 днів тобто до 11.11.2019 року, строк дії договору 27 днів. Згідно п.1.3 за користування кредитом, клієнт сплачує товариству 730% ручних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентна ставка фіксована. За п.1.4 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Мається електронний підпис ОСОБА_1 (а.с.20).

З копії довідки про ідентифікацію від директора ТОВ «ЗАЙМЕР» Кривець В.В. вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «ЗАЙМЕР» акцепт договору позичальником підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора KL8163.(а.с. 24).

З копії договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року вбачається, що ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО»» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» передає (відступає) ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГО» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГО» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором. Відповідно до п.8.1.2 Факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі (додаток №4 до цього договору) підписаній особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної за сторін. За п.8.2 передача клієнтом паперового реєстру боржників фактору здійснюється протягом одного робочого дня з дати підписання цього договору. За п.8.2.1 клієнт зобов`язаний передати фактору реєстр боржників в електронній формі на електронному носієві до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників. За п.8.2.2 за фактом передачі реєстру боржників сторони підписують акт приймання-передачі реєстру боржників (додаток№2) (а.с.14-17).

З копії витягу реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в реєстрі боржників сума виданого кредиту значиться 4000,00 гривень, залишок по відсотках 7840,00 гривень загальна заборгованість 11840 гривень (а.с.25).

З виписки з особистого рахунку за кредитним договором №86402 вбачається, що сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 складає 11840,00 гривень. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами становить в розмірі 7840,00 гривень (а.с.27).

З копії платіжного доручення №1653 від 02 листопада 2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО» перерахувало ТОВ «ЗАЙМЕР» за договором факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року 702417,04 гривень (а.с.10).

З копії платіжного доручення №1672 від 23 листопада 2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО» перерахувало ТОВ «ЗАЙМЕР» за договором факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року 722417.04 гривень (а.с.10).

З копії платіжного доручення №432 від 02 листопада 2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО» перерахувало ТОВ «ЗАЙМЕР» за договором факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року 20000,00 гривень (а.с.9).

З копії інформаційної довідки наданої ТОВ «Платежі Онлайн» ОСОБА_1 вбачається, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 4000 гривень 16.10.2019 року номер платіжної картки НОМЕР_1 емітент платіжної картки RAIFFEISEN BANK AVAL (а.с.8).

З копії вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором вихідний №б/н від 14.04.2025 року на ім`я відповідача ОСОБА_1 вбачається , що за підписом директора ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Осипенко І.С. в адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що на підставі договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» правові вимоги заборгованості по кредитному договору №86402 від 16.10.2019 року відступлено ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Заборгованість по кредитному договору перед кредитором складає 11840,00 гривень, яку сторона позивача просить в строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором (а.с.27).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається ,що електронний договір -домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором -дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту)укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

За ч.1ст.526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно доч.1,ч.3ст.512ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4)виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

З ст.514 ЦК України вбачається ,що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За ст.1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги ,строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

За ст.1082 ЦК України вбачається , що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Як слід з правової позиції Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року (справа №301/2368/14-ц) де було зазначено, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний суд у постанові від 29 вересня 2021 року в справі №2-879/11(провадження №61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

В Постанові Верховний Суд зауважив, що: «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.»

Аналогічна позиція стосовно первинних документів відображена і в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2018 у справі № 364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже суди дійшли правильного висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами.

Така ж позиція була висловлена і в Ухвалі Верховного Суду України від 15.06.2011 по справі №6-4882св11 згідно якої, належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" ,які встановлюють розмір заборгованості.

Отже, як вбачається із сталої судової практики Верховного суду, належними та допустимими доказами, які б могли підтвердити отримання Відповідачем коштів є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які встановлюють розмір заборгованості.

Отже, банківські виписки з рахунків позичальника, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Доказів таких розрахунків стороною позивача надано не було.

Дана позиція суду узгоджується з висновками ВС від 24 травня 2018 року у справі №630/366/16-ц та від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц.

Отже, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, надав докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Позивач не позбавлений можливості подати до суду клопотання про витребування з банку-емітенту картки відомостей щодо належних відповідачу карток та руху коштів по рахунку.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження № 61-17205ск19.

Як було встановлено судом відповідач уклав кредитний договір про надання фінансового кредиту з первісним кредитором який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Стороною позивача не було надано доказів про отримання відповідачем від первісного кредитора, кредитних коштів, які б підтверджували факт виконання зобов`язання первинного кредитора, перед відповідачем стосовно укладеного договору. Інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» суд не може визнати належним та допустимим доказом, оскільки не відомо кому належить кредитна картка на яку були перераховані кредитні кошти. Виписку з особового рахунку цієї картки на огляд суду надано не було. Крім того у самому договорі факторингу між первинним кредитором та стороною позивача прямо вказано про конкретні дії виконання цього договору, а саме акту прийому передачі та реєстр боржників. Стороною позивача не було надано доказів виконання договору факторингу у яких повинно було зазначено, посилання на пункти договору за якими виконується договір факторингу, кількість боржників, які приймає сторона фактору, загальна сума заборгованості боржників, яку фактор отримує для подальшого стягнення як сторона, яка набула право на стягнення заборгованості за кредитними договорами. Стороною позивача не було надано доказів про знаходження відповідача в реєстрі боржників, з наданої виписки не видно його знаходження у черги боржників, під яким номером він там знаходиться. Крім того в самій позовній заяві та додатках до неї позивачем зазначено ОСОБА_1 ,а в дійсності ОСОБА_2 . Крім того суд бере до уваги рішення Київського районного суду м. Полтава від 02.04.2023 року яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис ,вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 18 грудня 2021 року за № 16328 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 6110,40 грн понесених судових витрат ( а.с.57-60),яке набрало законної сили 03.04.2024 року. З таких підстав у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.1,п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки для захисту своїх прав та законних інтересів ОСОБА_2 представляв адвокат Дем`янченко С.М. згідно ордеру серія ВІ № 1306994 , оскільки в позові відмовлено , тому витрати на правову допомогу слід стягнути з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6,205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048,1050,1052,1054 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 86402 від 16.10.2019 року в сумі 11840 грн відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФК КЕШ ТУ ГОУ ,місцезнаходження :04080, м .Київ, вулиця Кирилівська,82, офіс,7, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,жительки АДРЕСА_1 -15000 ( п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області Ситник О.В.