печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2207/26-ц
Провадження № 2-д-3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Вовк С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами справи за судовим дорученням польського суду про вручення судових документів Верховному Суду,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 до Печерського районного суду м. Києва з Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло судове доручення польського суду про вручення судових документів Верховному Суду.

16.02.2026 від представника Верховного Суду Глібко Наталії надійшли пояснення, відповідно до яких просить доручення польського суду про вручення Верховному Суду судових документів у справі про визнання особи недієздатною, повернути Міністерству юстиції України для уточнення місця спрямування такого доручення.

Вивчивши матеріали справи за судовим дорученням, суд дійшов такого висновку.

Справа про обмеження цивільної дієздатності чи про визнання недієздатним громадянина України, який проживає за кордоном, є справою з «іноземним елементом» (стаття 1 ЗУ «Про міжнародне приватне право»), а тому породжує питання міжнародної підсудності, а саме: суди якої держави - український суд як суд держави громадянства фізичної особи, чи іноземний суд як суд держави, в якій громадянин України наразі проживає, - є компетентними розглядати таку справу, а також питання взаємодії компетентних органів обох держав.

Польський суд як суд Договірної держави місця проживання громадянина України повинен повідомити відповідний український суд про те, що ним встановлено підстави для обмеження громадянина України в дієздатності або визнання його/її недієздатним(ою). Виходячи з практики Верховного Суду, таким «відповідним українським судом» є місцевий суд (суд першої інстанції) за місцем зареєстрованого або постійного місця проживання (останнього відомого місця проживання) в Україні громадянина України, про обмеження в дієздатності або визнання недієздатним якого йдеться (ухвали Верховного Суду у складі Касаційного Цивільного Суду від 19.12.2023 (провадження № 61-234вп23), від 05.10.2023 в справі № 597/1676/23 (провадження № 61-165вп23), від 11.04.2023 (провадження № 61-44вп23).

Рішення польського суду про обмеження в дієздатності або визнання недієздатним громадянина України пересилається Міністерству юстиції України, яке пересилатиме його відповідному місцевому суду (для цілей частини третьої статті 22) та компетентному органу опіки та піклування (для цілей частини четвертої статті 31 Договору з Республікою Польща про правову допомогу, яка регулює питання опіки та піклування).

Оскільки, Верховний Суд є судом касаційної інстанції, найвищим судом у системі судоустрою України, він позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії, передбачені частинами другою та третьою статті 22 Договору з Республікою Польща про правову допомогу. При цьому, процесуальним законодавством України не передбачений механізм направлення Верховним Судом документів іноземного суду, надісланих в порядку частини другої статті 22 Договору за належністю до суду першої інстанції за місцем проживання особи.

Згідно з абз. 1, 5 пункту 3.3 Розділу III Інструкції «Про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54, Мін`юст перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах з державою, від компетентного органу якої надійшло доручення, відповідність оформлення такого доручення положенням відповідного міжнародного договору України та достатність інформації, що міститься у дорученні, для його виконання згідно з міжнародним договором України. У разі потреби уточнити місце спрямування доручення до виконання Мін`юст уживає необхідних заходів. У разі неможливості встановити місце виконання доручення Мін`юст повертає його органу, від якого надійшло доручення, разом з відповідним повідомленням.

З урахуванням викладеного вище, Міністерству юстиції України слід уточнити місце спрямування доручення.

Згідно з ч. 6 ст. 500 ЦПК України у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

За таких підстав, судове доручення слід повернути в Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України без виконання.

Керуючись статтями 247, 500, 501 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Судове доручення польського суду про вручення судових документів Верховному Суду повернути в Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України без виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя С.В. Вовк