Житомирський апеляційний суд
Справа №292/369/25 Головуючий у 1-й інст. Лотуга В. Ф.
Категорія 23 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №292/369/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Новозаводські аграрні інвестиції» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Новозаводські аграрні інвестиції»

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лотуги В.Ф.

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до ПП «Новозаводські аграрні інвестиції», мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га, що розташована на території Новозаводської сільської ради Житомирського (Пулинського) району Житомирської області.

Вказана земельна ділянка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.06.2013 зареєстрована за ОСОБА_1

02 червня 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду передано дану земельну ділянку на 10 років зі сплатою орендної плата щорічно до 31 грудня та зареєстровано право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За 2022-2024 роки ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» орендну плату не сплатило, що є істотною умовою договору, яку він порушив, завдавши цим ОСОБА_1 шкоди.

Враховуючи наведене, просить суд розірвати договір оренди землі від 02.06.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га.; скасувати (припинити) державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га. за приватним підприємством «Новозаводські аграрні інвестиції», проведену на підставі договору оренди землі від 02.06.2015 (номер запису про інше речове право: 11504295, дата державної реєстрації 05.10.2015, рішення про державну реєстрацію №25104574 від 07.10.2015); стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 рокупозов задоволено. Розірвано договір оренди землі від 02.06.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га.

Скасовано (припинено) державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га за Приватним підприємством «Новозаводські аграрні інвестиції», проведену на підставі договору оренди землі від 02.06.2015 (номер запису про інше речове право: 11504295, дата державної реєстрації 05.10.2015, рішення про державну реєстрацію №25104574 від 07.10.2015). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення права на справедливий судовий розгляд через неналежне повідомлення відповідача. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про порушення відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за договором за 20222024 роки, спираючись виключно на відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків. Вказує, що суд першої інстанції не врахував положення пунктів 6 і 8 договорів оренди, які дозволяють сплату орендної плати в натуральній формі шляхом передачі сільськогосподарської продукції, що оформлюється актами приймання-передачі. Звертає увагу на те, що позивач не надав доказів, які б виключали виконання зобов`язань у натуральній формі, а суд першої інстанції не витребував відповідних документів, чим порушив вимоги статті 13 ЦПК України щодо всебічного з`ясування обставин справи.

Вказує, що жодних претензій та вимог по договору в частині розрахунку з боку позивача відповідач не отримував, що свідчить про небажання саме позивача отримати розрахунок по договору, відповідно позивач відмовляється прийняти виконання з боку відповідача. Зазначає, що позивач може отримати належне позивачу виконання по договору завітавши до офісу відповідача в робочий час. Вважає, що позивач не бажає отримати виконання, так як остання має намір укласти договір з іншим орендарем на кращих умовах ніж з відповідачем, що є недобросовісною поведінкою з боку позивача. Вказує, що впродовж всього терміну договору, орендна плата виплачувалась позивачеві в готівковій формі в офісі відповідача, проте упродовж 2022-2024 років позивач фактично ухилялася від отримання орендної плати та не виставляла жодних вимог про її сплату як в готівковій так і в безготівковій формі. Зазначає, що вирішуючи справу, судом першої інстанції не було дотримано критерій істотності порушення, а також було порушено принцип змагальності. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що відповідачем було допущено істотне порушення умов договору оренди землі, а саме - систематичну несплату орендної плати позивачу за користування належною їй земельною ділянкою за 2022-2024 роки, тому договір оренди землі від 02 червня 2015 року, слід розірвати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2013, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,53 га, кадастровий номер :01:000:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новозаводської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.17, на звороті).

Відповідно до договору оренди землі та акта приймання-передачі земельної ділянки від 02.06.2015, укладеного між ПП «Новозаводські Аграрні Інвестиції» та ОСОБА_1 , остання передала підприємству в оренду строком на 10 років земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0168, площею 2,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13-15, на звороті).

Згідно пунктів 2.5, 4.1-4.5 вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 27 901,41 грн. Розмір орендної плати становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення цього договору складає 1 116,06 грн на рік. Орендна плата справляється орендарем щорічно у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати на земельну ділянку можуть здійснюватися у натуральній формі. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня за який виплачується орендна плата.

Відповідно до пунктів 10.4.1-10.4.2 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №395705557 від 19.09.2024 та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.06.2024, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0168, площею 2,53 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, належить ОСОБА_1 05.06.2015 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право: 11504295, рішення про державну реєстрацію №25104574, та передана в оренду ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» строком на 10 років (а.с.16).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з січня 2021 року по грудень 2024 року, ОСОБА_1 у 4 кварталі 2021 року ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» нараховано та виплачено 1014,86 грн. Інформація про доходи ОСОБА_1 одержані від ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» за 2022-2024 роки, відсутня (а.с.19-21).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі №180/1735/16-ц (провадження №61-18013сво18).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закону) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За правилами частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 (провадження №12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження №61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18), Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2023 року у справі №499/793/21 (провадження №61-8740 св 23).

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі».

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування невиплати орендної плати покладається на орендаря.

В апеляційній скарзі ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» вказувало, що впродовж всього терміну договору, орендна плата виплачувалась позивачеві в готівковій формі в офісі відповідача, проте упродовж 2022-2024 років позивач фактично ухилявся від отримання орендної плати та не виставляв жодних вимог про її сплату як в готівковій так і в безготівковій формі.

Тобто, відповідач фактично не заперечує того факту, що впродовж 2022-2024 років позивач не отримував орендну плату.

Крім того, доказів на підтвердження того, що ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» сплачено ОСОБА_1 орендну плату за 2022-2024 роки, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Також матеріали справи не містять актів приймання - передачі сільськогосподарської продукції в рахунок сплати орендної плати.

Крім того, ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» не надало жодних доказів того, що ОСОБА_1 відмовилася від отримання нарахованої їй орендної плати. Сплата орендної плати є обов`язком відповідача відповідно до умов договору.

У даному випадку, всі ризики неналежного виконання умов договору покладаються на орендаря.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

За наслідками розгляду справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 розраховувала отримувати орендну плату щорічно у строк, встановлений в договорі оренди землі, проте, відповідач не сплатив орендну плату, у зв`язку з чим позивач не може та не бажає очікувати, що в подальшому відповідач належно виконуватиме обов`язки за умовами договорів.

Отже, вказане вище безумовно свідчить про те, що ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» не було виконано умови договорів оренди, а тому наявні підстави для розірвання договору з підстав пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати).

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильні висновки із встановлених обставин, а також правильно застосував чинні норми Закону, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання скаржника на неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі про розірвання договору оренди. Справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 10 год 00 хв 24 квітня 2025 року (а.с.37).

Відповідно до довідки Червоноармійського районного суду Житомирської області про доставку електронного документу, ухвала про відкриття провадження у справі від 31.03.2025 у справі № 292/369/25, а також прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 31.03.2025 19:50:44 (а.с.38).

Також, відповідно до довідки Червоноармійського районного суду Житомирської області про доставку електронного документу, судова повістка-повідомлення про судове засідання в справі № 292/369/25 була надіслана одержувачу ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 31.03.2025 19:50:44 (а.с.39).

15 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду першої інстанції від директора ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» - Горецького І.М. надійшло заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у яких просив розгляд справи № 292/398/25 призначити в порядку загального позовного провадження (а.с.40).

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року вказану заяву представника відповідача ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» - Горецького І.М. залишено без задоволення (а.с.46-47).

Колегія суддів звертає увагу на те, що заперечуючи проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та заявляючи клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, ПП «Новозаводські аграрні інвестиції» належного обґрунтування переходу розгляду справи за правилами загального позовного провадження, не зазначило.

У свою чергу, предметом спору у цій справі є розірвання договорів оренди землі і справа, відповідно до ч.4 ст. 274 ЦПК України, не відноситься до категорії спорів, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже судом першої інстанції не порушено процесуальний порядок розгляду справи, сторони належним чином були повідомлені про її розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги містять суб`єктивне тлумачення апелянтом як обставин справи, так і норм діючого законодавства, направлене на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Новозаводські аграрні інвестиції» залишити без задоволення, а рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2025 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Головуючий Судді