Справа № 308/2085/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі - Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа, мотивуючи її тим, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останній було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В подальшому позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, та на виконання рішення видано виконавчий лист № 308/2085/20 від 21.08.2020 р., про стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором.

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача.

Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі.

Також вказує, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 63120995 (далі - ВП) з примусового виконання вищевказаного Виконавчого листа.

30.12.2020 року державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу.

Станом на теперішній час оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Враховуючи вищенаведене, просить замінити стягувача у виконавчому листі № 308/2085/20 від 21.08.2020 р., з ПАТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 308/2085/20 від 21.08.2020 р., про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю « КАПІТАЛРЕСУРС» у судове засідання не з`явився, однак в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглянути заяву без його участі.

Представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» та боржник ОСОБА_1 , а також інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, але їх неявка у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, 18.06.2020 року Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі № 308/2085/20, яким позовні вимоги задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.05.2014 року у розмірі 9209,85 грн. заборгованість за тілом кредиту та судовий збір в сумі 2102, 00 грн.

На виконання рішення видано виконавчий лист № 308/2085/20 від 21.08.2020 р., про стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором.

30.12.2020 року державним виконавцем ВДВС Кушнір А.І. вищевказане ВП було завершено та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до якого ТОВ «КАПІТАЛРЕУРС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 05.05.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок правонаступництва; а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у Постанові від 27.01.2021 справа № 569/1799/19 тлумачить процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.02.2020 по справі №2-3897/10.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога заявника про заміну стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого документа, то слід зазначити наступне.

Встановлено, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2020 року по справі № 308/2085/20 станом на сьогоднішній день залишається не виконаним.

30.12.2020 року державним виконавцем ВДВС Кушнір А.І. виконавче провадження було завершено та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як слідує зі змісту поданої заяви, станом на теперішній час, оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, з врахуванням перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», не пропущено.

Таким чином, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні дані про втрату виконавчого листа, рішення суду не виконано.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 258-261, , 268, 352-355, 442, 433 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (, місцезнаходження: 04073, місто Київ, просп. Степана Бандери, 28А) у виконавчому листі №308/2085/20, виданому Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 21.08.2020 року.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №308/2085/20 відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.