РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. с-ще Тиврів Справа № 145/1720/25

Провадження №2/145/184/2026

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Тиврівської селищної ради, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Целіна Яна Ігорівна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.11.2025 звернулась до Тиврівського районного суду Вінницької області з позовом до Тиврівської селищної ради, ОСОБА_3 , ТОВ "Остер" про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Строїнці Тиврівського району (на даний час Вінницького), Вінницької області помер її дід ОСОБА_4 . Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 23.03.2010 посвідченого Косминою А.І., секретарем Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, та зареєстрованого в реєстрі за №17 все, своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право, він заповів дочці ОСОБА_3 та їй - онуці ОСОБА_1 в рівних частинах кожному.

До складу спадщини входять дві земельні ділянки кадастровий №:01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий №:01:001:0434 площею 0,5371 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського призначення.

ОСОБА_3 оформила спадщину 1/2 частку вище зазначених земельних ділянок.

У березні 2025 року вона звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вище зазначені земельні ділянки. Однак нотаріус їй повідомила, що на земельні ділянки накладений арешт, тому порадила звернутися до виконавця з метою зняття арешту з земельних ділянок.

Нею було встановлено, що арешт наклала приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Целіна Я.І. згідно з постановою про опис та арешт коштів від 15.08.2024 року (надалі Постанова) на підставі наказу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2017 № 902/421/17 щодо стягнення заборгованості з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Остер () на загальну суму 5268968,15 грн.

Арешт накладено відповідно до Постанови, а саме було описано та накладено арешт на майно, а саме на право оренди земельних ділянок кадастровий №:01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий №:01:001:0434 площею 0,5371 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського призначення.

Тобто, арешт на земельні ділянки накладено не за борги спадкодавця.

Постановою Тиврівської державної нотаріальної контори від 21.08.2025 № 586/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки земельних ділянок кадастровий № :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий № :01:001:0434 площею 0,5371 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського призначення.

Станом на 20.10.2025 арешт з земельних ділянок не знятий, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на спадкове майно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду для зняття арешту із спадкового майна, спадкоємець має звертатися в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту (ВС КЦС, справа № 463/3251/22 від 03.05.2023).

Зазначила, що спадкодавець ОСОБА_4 боржником не був, до виконавчого провадження не залучався.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Отже, вона, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , не була залучена стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на майно останнього, заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні не подавала так, як ОСОБА_4 не був стороною виконавчого провадження.

Тому у даному випадку законом передбачений спосіб судового захисту порушених інтересів позивача та порушеного права, яке може бути захищене лише порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Просить скасувати арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Целіною Яною Ігорівною від 15.08.2024 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 72998834, на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с. Строїнці, кадастровий номер :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий номер :01:001:0434 площею 0,5371 га.

Визнати за ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 право власності по 1/2 (одній другій) частці на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий номер :01:001:0434 площею 0,5371 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тиврівської (колишньої Строїнецької сільської ради) селищної ради Вінницького району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Строїнці Тиврівського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами позовного загального провадження, визначено відповідачам строк для подання відзиву. Витребувано з Тиврівської державної нотаріальної контори інформації зі спадкового реєстру на предмет реєстрації заповітів та відкритих спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , а також кола спадкоємців.

Правом подати відзив позивачі не скористалися.

15.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. У поясненнях третя особа зазначила, що в неї, як приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області, на виконанні перебуває наказ № 902/421/17 (дублікат) від 18.07.2017, виданий Господарським судом Вінницької області про стягнення з СТОВ «Поділля» () на користь ТОВ «Остер» () 3 353 912,87 грн курсової різниці; 139 292,37 3 % річних; 1 697 896,39 грн інфляційних втрат та 77 866,52 грн витрат на сплату судового збору (АСВП № 72998834). У межах зазначеного виконавчого провадження, в результаті вжиття виконавчих дій було встановлено, що СТОВ «Поділля» належить право оренди низки земельних ділянок, зокрема земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0140 та :01:001:0434. За таких умов, встановивши наявність права оренди земельних ділянок у боржника-орендаря, було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.08.2024 ВП № 72998834 якою, серед всього іншого, накладено арешт на право оренди спірних земельних ділянок, що відповідає позиції Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 904/9875/21. На підставі зазначеної постанови до Державного реєстру речових прав було внесено записи про обтяження права оренди вказаних земельних ділянок. Отже, накладені нею арешти не стосуються, а ні права власності на земельні ділянки :01:001:0140 та :01:001:0434, а ні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Звернула увагу, що право оренди земельної ділянки та право власності на земельну ділянку є відмінними речовими правами та наявність арешту на право оренди жодним чином не впливає на можливість реєстрації права власності на земельну ділянку. У даному випадку вбачається наявність спору про право між ОСОБА_1 та державним нотаріусом Зданевич С.А.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача до справи долучено два договори оренди земельних ділянок :01:001:0140 площею 0,8608 га та :01:001:0434 площею 0,5371 га від 14.04.2008 укладених між ОСОБА_4 та орендарем СТОВ Поділля.

Ухвалою суду від 15.01.2026 закрито підготовче провадження в справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Остер» в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду за його відсутності не надходило.

Представник відповідача Тиврівської селищної ради Вінницького району в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату і час судового засідання повідомлена у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду за її відсутності не надходило.

Представник третьої особи приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Целіна Я.І. в судове засідання не з`явилася, хоча про дату і час судового засідання повідомлена в порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду за її відсутності не надходило.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.

Так, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2017 серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 23.03.2010 посвідченого секретарем Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області Косминою А.І., та зареєстрованого в реєстрі за №17 все, своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право, він заповів дочці ОСОБА_3 (відповідач) та онуці ОСОБА_1 (позивач) в рівних частинах кожному (а.с. 8).

До складу спадщини входять дві земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий №:01:001:0434 площею 0,5371 га, які розташовані на території Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що підтверджується державними актами на право власності від 29.01.2008 серії ЯД № 394556 та серії ЯД № 394327 (а.с.9, 10).

Відповідно до витребуваної судом інформації з Тиврівської державної нотаріальної контори від 29.01.2026 № 64/01-16 установлено, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 45/2017 (а.с.91). 21.02.2017 з заявою про прийняття спадщини звернулася відповідач ОСОБА_3 , а 20.06.2017 позивач ОСОБА_1 . Інші особи з заявами не зверталися.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 29.01.2026 № 84008014 ОСОБА_4 залишив заповіт від 23.03.2010, який є чинним, номер в реєстрі нотаріальних дій 17, дата та час реєстрації 14.02.2010 (а.с.93).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.01.2026 № 84007986 Тиврівською державною нотаріальною конторою видано два свідоцтва про право на спадщину від 03.02.2021, номера в реєстрі нотаріальних дій 157, 158 (а.с.95).

Коли позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини за заповітом, після смерті діда ОСОБА_4 , а саме по 1/2 частки двох земельних ділянок кадастровий №:01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий №:01:001:0434 площею 0,5371 га, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що приватним виконавцем Целіною Я.І. 15.08.2024 накладено арешт на вказані земельні ділянки (а.с. 11).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2021 № 242931130 (а.с.12) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.02.2021 № 157, за заповітом (а.с.13), нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контри за відповідачкою ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 земельної ділянки №:01:001:0140 площею 0,8608 га.

Відповідно до договорів оренди землі від 14.04.2008 між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем СТОВ «Поділля» укладено договір оренди земельних ділянок кадастровий № :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий № :01:001:0434 площею 0,5371 га, строком 30 років (а.с.76-79). Зазначеними договорами не передбачене право орендаря СТОВ «Поділля» передавати земельні ділянки в суборенду, тобто відчужувати речове право на земельні ділянки право оренди.

Згідно з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.08.2024 (ВП №72998834) приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Целіною Я.І. на підставі наказу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2017 № 902/421/17 про стягнення зі СТОВ «Поділля» боргу на користь ТОВ «Остер» здійснено опис та накладено арешт на право оренди на ряд земельних ділянок, у тому числі і земельних ділянок кадастровий № :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий №:01:001:0434 площею 0,5371 га (а.с.15,16).Відповідно до п. 2 вказаної постанови на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборонено відчуження.

Згідно з інформацією сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 20.10.2025 земельні ділянки з кадастровим номером :01:001:0434 площею 0,5371 га та з кадастровим номером :01:001:0140 площею 0,8608 га належать на праві приватної власності по 1/2 частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 03.02.2021 за СТОВ «Поділля» на 30 років, дата закінчення: 05.05.2038, при цьому 15.08.2024 за рішенням приватного виконавця зареєстровано обтяження, вид обтяження арешт нерухомого майна (а.с.18-21).

Позивач 05.03.2025 звернулася з листом до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. про зняття арешту зі спірних земельних ділянок, оскільки вона не може реалізувати своє право власності та отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом (а.с.24,25)

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав від 15.08.2024 № 391080306 та 391081558 за рішенням приватного виконавця від 15.08.2024 за земельними ділянками з кадастровим номером :01:001:0434 площею 0,5371 га та з кадастровим номером :01:001:0140 площею 0,8608 га, зареєстровано обтяження, вид обтяження арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження право оренди земельної ділянки (а.с57зворот, 58).

Відповідно до отриманої судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі інформації з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ТОВ «Остер» перебуває в стані припинення (а.с.36-39).

Частина третя статті 3 ЦПК України визначає, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийнята спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, успадковуючи певну спадщину спадкоємець набуває право власності в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24/753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у главі 29 ЦК України (постанова ВС від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц).

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 упродовж 6 місяців після смерті спадкодавця свого діда ОСОБА_4 , звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, отже, як спадкоємець, з часу відкриття спадщини має право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , володіє та користується цим майном, але не має змоги оформити на нього право власності, розпорядитися спадковим майном через накладення на нього арешту, тому вона звернулася до суду з цим позовом.

Крім того, спадкодавець ОСОБА_4 не був стороною виконавчого провадження у якому приватний виконавцем на підставі наказу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2017, наклав арешт на право оренди СТОВ «Поділля», як боржника, у тому числі на право оренди на спірні земельні ділянки. Судом установлено, що взаємовідносини по виконавчому провадженню № 72998834, у межах якого накладено арешт, склалися між ТОВ «Остер» та СТОВ «Поділля», при цьому ні спадкодавець, ні спадкоємці жодного відношення до цих суб`єктів господарювання не мають. Отже, спадкодавець та позивач, як спадкоємець, не є суб`єктами права на подачу скарги в порядку статті 447 ЦПК України, тобто не можуть звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження № 72998834 з примусового виконання судового наказу №902/421/17 виданого 18.07.2017 Господарським судом Вінницької області.

Суд звертає увагу, що оскільки відсутні підстави для оскарження дій державного виконавця, тому позивачем правильно обраний спосіб захисту порушеного права, що відповідає положенням статей 15, 16 ЦПК України та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 12.12.2018 по справі №399/142/16-ц, в якій зазначено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася з позовом до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом наведених положень закону вбачається, що тільки власнику надано право для звернення до суду за вирішенням питання про зняття арешту з майна, а також вжиття заходів щодо захисту права власності.

Законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту його порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22 та від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22.

Позиція Касаційного господарського суду Верховного Суду викладена у постанові від 11.07.2024 у справі № 904/9875/21, на яку посилається третя особа приватний виконавець не є релевантною обставинам справи, що розглядається. Так, предметом розгляду справи, на яку вказав представник третьої особи, є скарга на дії приватного виконавця, спір виник між двома суб`єктами господарювання сторонами виконавчого провадження, арешт накладався на право оренди на земельні ділянки, землекористувачем яких був боржник сторона по справі. Крім того, в п. 5.29 вказаної постанови зазначено, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості щодо боржника-орендаря межі оборотоздатності права оренди земельної ділянки як об`єкта стягнення у виконавчому провадженні слід визначати залежно від змісту прав орендаря за договором оренди, а не прав власника такої земельної ділянки (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 904/968/18).

Водночас, суд зазначає, що підставами обтяження спірного майна у справі, що розглядається, є наказ Господарського суду Вінницької області і в даному виконавчому провадженні позивач не є боржником.

Наявність виконавчого провадження, яке не має відношення до спадкодавця та спадкоємців, які, як зазначено вище, позбавлені права на оскарження дій виконавця в порядку ст. 7 ЦПК України, оскільки не є стороною виконавчого провадження, не може обмежувати їх прав.

Виходячи з викладеного, наявність арешту (обтяження) накладеного на право оренди на земельні ділянки, на які має право позивач, порушує права останньої, внаслідок чого вона позбавлена змоги отримати свідоцтво на право на спадщину, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність поновити порушене право позивача, шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та скасування арешту на право оренди нерухомого майна, накладеного приватним виконавцем, при цьому відповідачами не доведено доказами, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 13, 15, 16, 316, 317, 319, 391, 1297 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Тиврівської селищної ради, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Целіна Яна Ігорівна - задоволити.

Скасувати арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Целіною Яною Ігорівною від 15.08.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 72998834, на право оренди земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с. Строїнці, кадастровий номер :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий номер :01:001:0434 площею 0,5371 га.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності по 1/2 (одній другій) частці на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0140 площею 0,8608 га та кадастровий номер :01:001:0434 площею 0,5371 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Тиврівської (колишньої Строїнецької сільської ради) селищної ради Вінницького району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Строїнці Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 09 березня 2026 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повне рішення суду складено 09 березня 2026 року.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Тиврівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, , адреса: вул. Тиверська, буд. 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Остер", , адреса: вул. Піонтковського, буд. 10, офіс 212, м. Умань Черкаської області.

Третя особа:

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Целіна Яна Ігорівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: вул. 1 Травня, буд. 32, офіс 7, м. Гайсин Вінницької області.

Суддя Іванець В. Д.