Справа №274/7696/25
Провадження № 2/0274/978/26
У Х В А Л А

"11" лютого 2026 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю., розглянувши в письмовому провадженні заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними.

09.02.2026 до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Хуторної І.Ю.

У заяві відповідачка вказує, що у неї існують обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Хуторної І.Ю. Заначає, що суддя свідомо в інтересах банку йде на порушення процесуального закону. За весь час розгляду цієї справи суддя постійно до неї ставилася упереджено. На ці обставини вона звертається до правосуддя зі скаргою на дії судді, які можуть негативно вплинути на справедливий, неупереджений розгляд справи. Вона не довіряє судді, вважає, що у головуючого судді уже сформована щодо обставин справи. Тому, з метою уникнення будь-яких розумних сумнівів в упередженості судді, справу слід передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

За положеннями ч. 7 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У ч. ч. 1, 4 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності, чи наявні обставини, які гарантовано виключають упередженість судді.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи заяву про відвід судді Хуторної І.Ю. суд зазначає, що у своїй заяві відповідачка наводить лише абстрактні твердження про неупередженість, на її думку судді, і порушення процесуального закону на корить позивача.

Між тим, суд зазначає, що у справі відбулося лише одне підготовче завдання 19.12.2025, за наслідками якого за наполяганням відповідачки ОСОБА_1 його проведення відкладено через неявку інших відповідачів. Також у підготовчому засіданні суд вирішив заяву позивача про забезпечення позову, яка була судом задоволена.

Крім того, як зазначено судом, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала суду Верховного Суду від 18 серпня 2025 року у справі № 754/1282/25).

Аналіз заяви про відвід судді Хуторної І.Ю. свідчить, що доводи відповідачки грунтуються припущеннях та не підтверджені будь-якими доказами. У заяві про відвід не наведено конкретних доводів, які свідчать, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на викладене, заяву відповідачки про відвід судді Хуторної І.Ю. суд визнає необґрунтованою.

Тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК питання про відвід судді слід передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Хуторної І.Ю. від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід передати до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду судді відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Хуторна