Справа № 522/3348/26-Е
Провадження № 2-з/522/176/26
УХВАЛА

10 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Звєзділіної-Полішко Анастасії Дмитрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Звєзділіної-Полішко Анастасії Дмитрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на апартаменти №110 у будинку АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що заявник має наміри звернутися до суду із позовом про поділ майна подружжя, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а тому, існує необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, оскільки, невжиття таких заходів можуть ускладнити виконання рішення суду.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Заява отримана головуючою суддею Косіциною В.В. 09 березня 2026 року.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України вказано, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

У заяві про забезпечення позову в графі «Ціна позову» вказує, що позов не містить вимог майнового характеру.

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Відповідно до ч. 9 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У заяві про забезпечення позову, заявник зазначає про те, що предметом позову буде поділ майна подружжя, що свідчить про те, що позов буде носити майновий характер, а ціна позову в такому випадку визначається у порядку, встановленому ч.9 ст.176 ЦПК України, тобто, відповідно до дійсної вартості об`єктів нерухомого майна.

Суд також звертає увагу на те, що до заяви про забезпечення позову заявником не надано будь-якого документа, який би підтверджував ціну позову.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка.

Згідно ч.ч.10-11 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ухвала про залишення заяви про забезпечення доказів без розгляду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки, по-перше, така ухвала відсутня в наведеному в ч. 1 ст. 353 ЦПК України переліку, по-друге, ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а заявник не позбавлений можливості включити свої заперечення на цю ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене по суті спору (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 № 757/47946/19-ц)

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим ЦПК України, суд доходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заява представника ОСОБА_1 адвоката Звєзділіної-Полішко Анастасії Дмитрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що він має право повторно звернутися із клопотанням (заявою) про забезпечення позову, у разі, якщо клопотання відповідатиме вимогам статті 151 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя Косіцина В.В.

10.03.26