єдиний унікальний номер справи 531/358/26
номер провадження 6/531/13/26
У Х В А Л А

04 березня 2026 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючої судді Фисун Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка подання начальника Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чугуй В.О. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

до Карлівського районного суду Полтавської області звернувся начальник Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чугуй В.О. з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи подання посилається на те, що на примусовому виконанні в Карлівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №58709314 з примусового виконання виконавчого листа №626/80/19 від 07.02.2019 року виданого Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2016 року до повноліття дитини. Боржник ухиляється від сплати заборгованості, місце його проживання та роботи невідоме. Враховуючи наведене, державний виконавець просить вирішити питання щодо винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату та час проведення судового засідання оповіщені належним чином та завчасно.

Начальник Карлівського ВДВС Чугуй В.О. в поданні вказала про розгляд справи без участі представника.

Боржник в судове засідання не з`явився, був оповіщений належним чином про дату і час розгляду справи, зокрема направленням рекомендованого листа з судовою повісткою за місцем проживання, який повернувся до суду 03.03.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.13-14). Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення не подавав.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.438 ЦПК України, розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону N 1404-VIII, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але вони не дали позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформації про боржника з інших джерел.

В порядку ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, до подання державний виконавець додав наступні докази:

- копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2019 №58709314 (а.с.3);

- виклик державного виконавця від 30.04.2025 №17334 на 11:30 год.22.05.2025 (а.с.4);

- акт державного виконавця від 19.02.2026, згідно якого вбачається, що боржник не проживає за адресою реєстрації (а.с.4 на зв.).

Однак, зазначені документи не свідчать про те, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законодавством заходи щодо встановлення фактичного місцезнаходження боржника.

Підтвердження щодо отримання боржником зазначених документів також не надано.

Так само, матеріали справи не містять доказів чи відомостей, з яких виконавцем було зроблено висновок про відсутність перебування та проживання боржника за вказаною у виконавчому документі адресою, оскільки із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вихід за місцем проживання було здійснено один раз.

У такому разі не мається підстав стверджувати, що боржник не знаходиться за адресою, зазначеній у виконавчому документі.

Також, державний виконавець не надав відомостей про те, які саме заходи, передбачені чинним законодавством України, були ним застосовані з метою примусового стягнення за виконавчим документом, та у чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суду не надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець вжив усі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії щодо встановлення місця знаходження боржника, зокрема, шляхом звернення до міграційної служби щодо документування боржника закордонним паспортом, прикордонних органів щодо перетину кордону, органів ТЦК та СП з приводу його перебування на службі чи іншої інформації, витребування інших відомостей щодо встановлення місцезнаходження боржника, зокрема інформації про можливе перебування боржника за кордоном, в закладах охорони здоров`я, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виявлення місця проживання боржника, які обов`язково мають передувати оголошенню в розшук, беручи до уваги, що в обґрунтування подання не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, доказів його належного повідомлення про початок примусового виконання судового рішення та ухилення від його виконання, а оголошення особи у розшук є підставою для заведення розшукової справи та вчинення дій, спрямованих на встановлення місця знаходження особи, в тому числі, вчинення запитів до державних органів та установ, опитування свідків, така дія є безпосереднім втручанням до прав особи, яку оголошено у розшук та має бути вжита виключно у випадку доведеності підстав для цього. За відсутності таких доказів та підстав, втручання у права боржника не переслідуватиме легітимної мети, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

Керуючись ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 81, 259, 260, 261, 353, 354, 438 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні подання начальника Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чугуй В.О. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення її повного тексту до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.С. Фисун