УХВАЛА

про залишення заяви без руху

07 січня 2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; місце проживання зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації, як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_1 ; місце проживання зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) в інтересах яких на підставі ордеру діє адвокат Веріковська Тетяна Анатоліївна (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), заінтересовані особи приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стаднік Інна Володимирівна (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ), Херсонська міська рада(, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т Незалежності, буд. 37) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день прийняття спадщини, -

встановив:

29 грудня 2025 року представник заявників через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день прийняття спадщини, у якій просила встановити факт постійного проживання заявників разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, що відкрилась за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 року передано судді Булах Є.М. 30.12.2025 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З метою визначення підсудності розгляду цієї зави, судом здійснено запити до відповідних органів, для встановлення зареєстрованого місця проживання/перебування заявників.

За інформацією отриманою судом 06.01.2026 року з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 07.01.2026 року, відомості стосовно місця проживання заявників в межах Херсонської міської територіальної громади відсутні.

З урахуванням приписів ст. 316 ЦПК України заявникам/представнику необхідно обґрунтувати з посиланням на докази підстави звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день прийняття спадщини до Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, такі вимогам щодо її змісту. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у законі.

Статтями 1261-1265 ЦК України передбачено п`ять черг спадкування за законом, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва.

За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з пунктами 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на день прийняття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Отже, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Отже, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявників разом зі спадкодавцем, і визнання заявників спадкоємцями четвертої черги за законом є доведеність факту спільного їх проживання з ОСОБА_3 як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж 5 років до дня смерті спадкодавця.

Тож заявникам потрібно визначитись із способом захисту своїх спадкових прав, та конкретизувати чи вони є спадкоємцями за законом першої черги, чи вважають себе спадкоємцями четвертої черги і бажають встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини щонайменш як п`ять років на час відкриття спадщини.

Також, з огляду на зазначено заявникам необхідно конкретизувати зміст вимог та надати суду відомості, щодо кола осіб, які проживали та були зареєстровані за адресою проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та які відмовились від прийняття спадщини або не прийняли її в силу вимог закону.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Згідно п. 24 означеної постанови при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом заяви у якості третьої особи заявником залучено Херсонську міську раду, що не відповідає вимогам ст. 42 ЦПК України та приватного нотаріуса Херсонського МНО Стаднік І.В., що також не відповідає вимогам ст. 42 ЦПК України, а тому заявнику слід обґрунтувати юридичний зв`язок суб`єктивних прав заявника та нотаріуса при встановленні цього юридичного факту, а також визначити коло заінтересованих осіб відповідно до Закону, вірно зазначивши статус учасників справи з урахуванням приписів ст. 42 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, в матеріалах заяви відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у формі, яку вимагає Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, звертаючись до суду через підсистему «Електронний суд», заявником не надано доказів на підтвердження виконання приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України для приватного нотаріуса, що зазначений заявником у складі учасників цієї справи.

Таким чином, заявникам для усунення недоліків заяви необхідно надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Також, враховуючи приписи законодавства, щодо захисту прав та інтересів громадян України, які отримали статус ВПО, заявникам/представнику необхідно висловити свою позицію, щодо підсудності з розгляду вказаної заяви з урахуванням того, що заявники мають зареєстроване місце проживання як ВПО на території м. Одеса і не мають зареєстрованого місця проживання у м.Херсон.

За викладених обставин заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Заявникам/представнику необхідно усунути вказані недоліки, та надати суду документи та докази, що усувають недоліки заяви, яку необхідно подати з дотриманням приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; місце проживання зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації, як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_1 ; місце проживання зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене заявником як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) в інтересах яких на підставі ордеру діє адвокат Веріковська Тетяна Анатоліївна (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), заінтересовані особи приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стаднік Інна Володимирівна (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ), Херсонська міська рада(, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т Незалежності, буд. 37) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день прийняття спадщини залишити без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху направити заявнику/ представнику.

Надати заявнику/ представнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах