Справа №466/8893/25
У Х В А Л А

11.03.26 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

представника позивача Паламарчук Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

У провадження суду перебуває справа про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 46250 грн за кредитним договором № 100169132 від 28 травня 2021 року.

04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Паламарчук Ю.П. подав клопотання, в якому просить поновити строк подання клопотання про витребовування доказів, оскільки позивачем при подачі позову подані всі докази, але враховуючи заперечення відповідача витребувані докази нададуть можливість встановити факт перерахування коштів.

Зокрема, просить витребувати в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію чи емітована карта на ім`я відповідача, оскільки позивачу невідомий повний номер картки, виписку по рахунку відповідача та інформацію щодо номера телефону власника картки та його ідентифікаційні дані.

Відповідач у судове засідання не з"явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовною заявою, представник позивача посилається на те, що 28 травня 2021 року від імені ОСОБА_1 оформлено анкету-заяву на кредит №100169132 на сайті: tegno.ua, в якій вказані персональні дані відповідача, як позичальника, визначена сума кредиту 10000 грн, строк кредитування 30 днів з 28 травня 2021 року по 27 червня 2021, проценти за користування кредитом (5250 грн) нараховуються за ставкою 1.75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту 1000 грн, нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту за договором.

В анкеті-заяві наявна таблиця, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви, вказано, що заповнення заяви відбулось 28 травня 2021 року о 02:18:12, а підписання договору 28 травня 2021 року о 02:55:13 (а.с. 27).

В матеріалах справи наявний договір № 100169132 від 28 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем (індивідуальна частина) (а.с.33-36).

Згідно платіжного доручення від 28 травня 2021 року №28082192 успішно перераховано кошти на суму 10000 грн, кредит рахунок НОМЕР_2. (а.с.49).

Разом з тим, відповідач, заперечуючи позовним вимогам, у відзиві покликається на відсутність існування зобов`язання перед позивачем (а.с.69).

Тому позивач в клопотанні просить поновити строк на подання клопотання про витребовування доказів, оскільки після отримання відзиву для спростування доводів відповідача виникла необхідність у витребовуванні вказаної інформації.

Докази, які просить витребувати представник позивача, самостійно надати не може, проте ці докази мають істотне значення для розгляду даної справи, а саме для встановлення власника рахунку/картки та даних про здійснення операції щодо перерахування коштів на суму 10000 грн, кредит рахунку та спростування чи підвердження доводів відповідача.

Так, згідно з ст. 76-81 ЦПК України сторони на підтвердження своїх вимог чи заперечень повинні надати суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази.

За положеннями ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1. ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В даному випадку процесуальний закон є достатньо чітким та передбачуваним, оскільки без жодного подвійного тлумачення передбачає, що позивач подає до суду докази чи заяву про їх витребування разом з поданням позовної заяви або ж повинен повідомити письмово про неможливість подання доказу.

Єдиним винятком з цього правила є те, що позивач та/або його представник обґрунтує неможливість подання доказу чи клопотання про витребування доказів у встановлений строк з причин, що не залежали від них.

Сторона позивача повинна обґрунтувати саме неможливість подання доказу чи клопотання про його витребування у встановлений строк і саме з причин, що не залежали від сторони позивача.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно зі статтями 126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Прозахист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Ураховуючи викладене та обставини подання клопотання про витребування доказів, суд доходить висновку про можливість поновлення строку представнику позивача для його подання шляхом прийняття цього клопотання та долучення до матеріалів справи.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Як передбачено пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.10.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» якщо сторона не в змозі зібрати докази, а без них правильно вирішити справу неможливо - за клопотанням сторін суд сам має витребувати такі докази.

Зважаючи на те, що вищевказані документи можуть бути надані лише на вимогу суду та які мають значення при вирішенні справи її об`єктивного та всебічного розгляду, судом встановлено наявність достатніх підстав вважати, що витребувана інформація перебуває саме у володінні АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 81, 84, п. 4 ч. 5 ст. 260-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволити.

Витребувати у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, 1д м.Київ, 01001; ):

-інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ;

- виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки за період з 28 травня 2021 року по 08 червня 2021 року з відображенням часу зарахування коштів;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою за вказаний період;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 ;

- ідентифікаційні дані власника карткового рахунку, у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронно пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи.

Вказану інформацію надати в строк до 30 березня 2026року.

Відкласти розгляд справи на 31 березня 2026 року на 10 год.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Крім того, роз`яснити, що у відповідності до положень частини 1 статті 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Головенко О.С.