ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року

м. Київ

справа № 333/5230/25

провадження № 61-16036св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Концерн «Міські теплові мережі»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року в складі судді Ходька В. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року в складі колегії суддів: Кухаря С. В., Подліянової Г. С., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

1. У червні 2025 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01 вересня 2021 року до 30 квітня 2025 року в розмірі 26 174,97 грн.

2. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року відкрито провадження в справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Відповідачам роз`яснено право на подачу відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У серпні 2025 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до Концерну «Міські теплові мережі».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернуто позивачам.

5. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановивши, що копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачка ОСОБА_1 отримала 27 червня 2025 року, а зустрічна позовна заява подана до суду 20 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку, дійшов висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви відповідачці. Щодо ОСОБА_3 , який також підписав зустрічну позовну заяву, місцевий суд виснував, що правом на пред`явлення зустрічного позову наділена сторона відповідача, водночас ОСОБА_3 не має статусу сторони в справі № 333/5230/25.

6. Суд апеляційної інстанції додатково врахував, що первісний позов Концерну «Міські теплові мережі» подано до суду через систему «Електронний суд», до позовної заяви додано докази надсилання її копії з описом вкладення відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому, отримавши 27 червня 2025 року ухвалу про відкриття провадження в справі, відповідачка ОСОБА_1 могла реалізувати своє право на подачу зустрічного позову до 14 липня 2025 року, проте такий подано 20 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку, що стало наслідком відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України повернення зустрічної позовної заяви відповідачці.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

7. У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року.

8. Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. У касаційній скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати судові рішення попередніх інстанцій, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не забезпечив надсилання стороні відповідача копії позовної заяви, що унеможливило подання зустрічного позову у межах строку, визначеного судом 23 червня 2025 року під час відкриття провадження в справі, натомість позивач надіслав окремо копію позовної заяви, яка була отримана заявниками лише 10 серпня 2025 року, а зустрічний позов подано 20 серпня 2025 року, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку, встановленого судом. Місцевий суд не розглянув клопотання від 01 липня 2025 року про визнання поважними причини неподання в строк доказів та надання відзиву з додатковим проханням надіслати копію позовної заяви первісного позивача. Також суд першої інстанції безпідставно мотивував свою ухвалу тим, що ОСОБА_3 не мав права на пред`явлення зустрічного позову, адже ним 23 липня 2025 року було подано клопотання про залучення його як третьої особи, проте вказане клопотання судом не розглянуто. Суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11. Концерн «Міські теплові мережі» у червні 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через систему «Електронний суд». Місце проживання відповідачів вказано: АДРЕСА_1 .

12. До позовної заяви додано докази надсилання відповідачам 13 червня 2025 року позовної заяви з додатками, про що свідчать відповідні описи вкладення до поштового відправлення за накладеними: № 563, № 571.

13. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року відкрито провадження в справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Відповідачам роз`яснено право на подачу відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

14. Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради на запит суду надав інформацію, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

15. 27 червня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя про відкриття провадження у справі шляхом доставлення її за адресою: АДРЕСА_2 .

16. 23 липня 2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_3 про залучення його як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, справу розглянути за правилами загального позовного провадження.

17. 20 серпня 2025 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до Концерну «Міські теплові мережі».

18. 20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з відзивом на первісний позов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

19. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК Укпаїни, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

20. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

21. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

22. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

23. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

24. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

25. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

26. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

27. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

28. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

29. Згідно з частиною першої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

30. Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зокрема зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов (пункт 8 частини другої статті 187 ЦПК України).

31. За правилом частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

32. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

33. Вказаною нормою права визначено обов`язок суду першої інстанції повернути зустрічну позовну заяву заявникові у випадку, якщо остання подана з порушенням процесуального строку на її подання.

34. Відповідно до частин першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду

35. Згідно з пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

36. Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

37. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, при цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

38. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) та Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 237/3566/17 (провадження

№ 61-13886св21) вказано, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

39. Зі змісту ухвали про відкриття провадження у справі від 23 червня 2025 року вбачається, що суд роз`яснив відповідачу, що згідно зі статтею 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача та відповідачу строк для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів - 5 днів з дня отримання вказаних документів, роз`яснивши про необхідність дотримання вимог встановлених частинами третьою-п`ятою статті 178 ЦПК України.

40. ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі 27 червня 2025 року, а отже п`ятнадцятиденний строк на подання зустрічного позову сплив, з врахуванням вихідного дня, 14 липня 2025 року, проте, зустрічна позовна заява подана 20 серпня 2025 року, тобто з порушенням строків, зазначених в ухвалі про відкриття провадження в справі. Клопотання про продовження строку з обґрунтуванням поважності його пропуску заявлено не було. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що такий строк відповідачкою ОСОБА_1 пропущено, що стало наслідком повернення зустрічного позову відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України.

41. Довід касаційної скарги ОСОБА_1 , що строк на подачу зустрічного позову пропущено, оскільки позивач Концерн «Міські теплові мережі» направив первісний позов, який отримано відповідачкою лише 10 серпня 2025 року, Верховний Суд відхиляє з огляду на те, що відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Тобто законодавець імперативно визначив подію, з якою пов`язаний відлік строку на подачу зустрічного позову, а саме з моменту отримання копії ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження в справі, а не з моменту отримання копії позовної заяви. Крім того як вже зазначено, ОСОБА_1 мала право заявити клопотання про продовження строку на подачу зустрічної позовної заяви, але ним не скористалася.

42. Також, в контексті наведеного, Верховний Суд враховує, що відповідно до дослівного викладу першого абзацу зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 : «Позивачі є споживачами послуг централізованого опалення за адресою АДРЕСА_1 . Квартира, куди постачається теплова енергія, є спільною сумісною власністю подружжя, які є позивачами. …».

43. Відповідно до частини третьої статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

44. Враховуючи твердження, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є подружжям, які є співвласниками квартири, яким надаються

житлово-комунальні послуги, що є предметом первісного позову, при цьому, ОСОБА_3 проживає у вказаній квартирі, очевидно, що останній або інший член сім`ї ОСОБА_1 міг отримати поштове відправлення від 13 червня 2025 року № 563, № 571 з описом вкладення: позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» з додатками. Касаційна скарга жодних протилежних доводів з цього приводу не містить.

45. Серед іншого, Верховний Суд враховує процесуальну поведінку відповідачки ОСОБА_1 , яка, отримавши 27 червня 2025 року ухвалу про відкриття провадження в справі, незважаючи, що строк для подачі відзиву не сплив, особисто звернулася 01 липня 2025 року до суду з клопотанням про визнання поважним причини неподання в строк відзиву та встановлення додаткового строку для його подання, проте, всупереч частини четвертої статті 127 ЦПК України не вчинила процесуальну дію, щодо якої пропущено строк. Так само, в межах розумного строку, з 27 червня 2025 року не вчинила жодних інших процесуальних дій з метою подання зустрічної позовної заяви, як то, відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 ЦПК України, ознайомлення з матеріалами справи, отримання з них витягів, копій.

46. Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, підставно повернув зустрічну позовну заяву відповідачці ОСОБА_1 в зв`язку з пропуском нею строку на його подання.

47. Щодо повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , який не є відповідачем в справі, Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 УПК України, правом на подачу зустрічної позовної заяви наділена сторона відповідача, такого статусу ОСОБА_3 в справі № 333/5230/25 не набув, а отже суди законно повернули зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 .

48. При цьому довід касаційної скарги, що суд не розглянув клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості третьої особи, не мають правого значення, оскільки інститути зустрічного позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є тотожними і принципово відрізняються суб`єктним складом учасників справи та взаємопов`язаністю із предметом спору.

49. Тобто відповідач наділений правом на пред`явлення зустрічного позову виключно до позивача. При цьому, відповідно до частини другої статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову

50. Водночас, у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з метою захисту свого права може подати позов до однієї або декількох сторін (позивача, відповідача) саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. Тому на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним і їх спільний розгляд є доцільним, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, відповідно до положень статті 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

51. Довід касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи, Верховний Суд відхиляє за безпідставністю, оскільки Запорізький апеляційний суд, відкриваючи 03 листопада 2025 року апеляційне провадження в справі, обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.

52. Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, апеляційний суд врахував положення частини другої статті 369 ЦПК України, відповідно до якої апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Додатково суд апеляційної інстанції застосував положення частини першої статті 128 ЦПК України, обґрунтовано вказавши, що відсутні підстави для визнання обов`язковою явки заявників для надання особистих пояснень.

53. Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

54. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

55. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

56. Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду та постанову апеляційного суду - без змін.

57. Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

В. В. Шипович