Справа № 464/4126/25
пр.№ 2/464/777/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Чорна С.З.,

секретаря судового засідання Сенюга М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги, -

за участі: представника позивача Дівіна Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість з гарячого водопостачання за період з 01.07.2023 по 30.04.2025 в сумі 14366.33 грн, пеню за надані послуги у розмірі 41.50 грн, 3% річних 297.31 грн, 1396.26 інфляційних втрат, всього за надані послуги - 16101.40 грн, а також 3028 грн судового збору.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивач є теплопостачальною організацією-субєктом господарської діяльності з постачання споживачем теплової енергії. З 01.12.2021 вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками/співвласниками/балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Відповідно до довідки № 1 з місця проживання про склад сім?ї і реєстрації від 29.05.2025 у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися рахунки на оплату послуг. Між відповідачем (-чами) та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачам, а останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб та не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, проте оплату належним чином не здійснювали, чим порушив (-ли) ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за №830, п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води. затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 за № 1182, п.п. 32 та 34 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, а також п.п. 32 та 34 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води. Проте, у зв`язку з відсутністю оплати з гарячого водопостачання за період з 01.07.2023 р. по 30.04.2025 у відповідачів утворилась заборгованість за послуги з гарячого водопостачання в сумі 14366.33 грн, пеня за надані послуги у розмірі 41.50 грн, 3% річних 297.31 грн, 1396.26 інфляційних втрат, всього за надані послуги - 16101.40 грн. У зв`язку із вищенаведеним позовну заяву просить задоволити.

Ухвалою суду від 14.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.10.2025 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду поступив відзив на позовну заяву в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем в позовній заяві не вказану дату відкриття особового рахунку, перелік наданих послуг, відсутній детальний розрахунок за постачання гарячої води. За постачання гарячої води нарахувань не було. Даний факт підтверджується відомістю з травня 2018 року по серпень 2025 року про нарахування та оплату за постачання води та водовідведення.Дата взяття на облік лічильників гарячої води 19.06.2024. Лічильники гарячої води були зняті з реєстраційного обліку 01.10.2019 року. Даний факт підтверджується Випискою з особової картки НОМЕР_2 . Труби постачання гарячої води були заглушені комісію ЛКП «Львівводоканал». Постачання гарячої води було повністю в квартиру припинено. Факт постачання гарячої води та нарахування за користування гарячою водою, про який згадує Позивач, не відповідає дійсності і не підтверджений доказами Позивача. В квартирі з 03.02.2018 року ніхто не проживає, що підтверджується Актом з власноручними підписами сусідів від ОСББ «КАЛИНА 105», затвердженим Головою ОСББ «КАЛИНА 105». Відповідно користування гарячої водою жодною особою не могло бути здійснено.Крім того, позивачем не надано жодних доказів приєднання споживача до умов Договору. Розрахунок заборгованості не може бути належним, допустимим та достовірним доказом наявності заборгованості за спожиту гарячу воду. У зв`язку із вищенаведеним у позовній заяві просить відмовити.

21.11.2025 на адресу суду від представника позивача Дівіної Л.В. надійшли пояснення, згідно яких остання зазначила, що на виконання положень Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIII «Про житлово - комунальні послуги» з 01 грудня 2021 року зі споживачами вважаються укладені нові договори про надання послуг згідно з типовими формами, які затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 1022. №1023 від 08 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 5 ст. 13 даного Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинки не прийняли рішення про вибір модель договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір. з ними укладається індивідуальний договір про надания комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб - сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб - сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Мешканці будинку АДРЕСА_3 , не обрали модель договірних відносин тому між споживачами за вказаною адресою та ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг, що є публічними договорами приєднання. Дані договори опубліковані на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго». Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачам нараховувались витрати теплової енергії на функціонування системи гарячого водопостачання та плата за абонентське обслуговування. Вказані нарахування здійснюються на підставі Методики розподілу між споживачами спожитих у будівлі комунальних послу затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та комунального господарства України 22 листопада 2018 року №315 зі змінами, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358. Функціонування системи гарячого водопостачання, що регламентовано Методикою №315, Розділ V Визначення та розподіл обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води у будівлі/будинку на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП. П. 8 Обсяг теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи ГВІ розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді. В опалювальний та міжопаловальний період пропорційно до загальних/опалювальних площ/об?ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені у такому, та у письмових поясненнях. Зазначила, що з липня 2023 року по квітень 2024 року нарахування відповідачам здійнювалось по будинковому лічильнику. Коли відповідач встановив лічильник у квартирі нарахування здійснювались згідно наданих показників.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві.Зазначив, що не проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вважає борг нараховано необгрунтовано.У квартирі встановлено болер. У 2021 році звернувся до ЛМКП «Львівтеплоенерго», оскільки останні нарахували неіснуючу заборгованість, врезультаті чого вони зробили перерахунок заборгованості з 16 000 грн до 14 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 являються власниками та зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 29.05.2025.

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до будинку відповідача надаються послуги, що підтверджується актом №0693 від 13.04.2023 про встановлення вузла обліку теплової енергії у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , актом експлуатаційної перевірки вузла обліку №0693 від 23.06.2023, показниками вузла обліку теплової енергії.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та гарячої води.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із п.4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За змістом ст.ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення.

Згідно з ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023.

Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021.

А тому з 01.12.2021 з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання.

Зазначені договори є розміщеними на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://mkp.Ite.lviv.ua.

Відповідно до п.6 Правил №830, за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати втрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-29514с15: «Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися», а також у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Отже, відповідачі є споживачами послуг гарячого водопостачання, що постачалась за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго». ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавало відповідачам, як споживачам за вказаною адресою послуги гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовились.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

Відповідно до статті 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить стягнути заборгованість за постачання гарячої води за період з 01.07.2023 по 30.04.2025.

Згідно з відомостями про нарахування та оплату послуги, у відповідачів наявна заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01.07.2023 по 30.04.2025 в сумі 14366,33 грн, пеня за надані послуги у розмірі 41.50 грн, 3% річних 297,31 грн, 1396.26 інфляційних втрат, всього за надані послуги 16101,40 грн.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 акту ЛМКП «Львівтеплоенерго» №0003214 від 19.06.2024 про прийняття вузла розподільчого обліку на абонентський облік лічильник встановлено ОСОБА_1 11.04.2024, прийнято на абоненський облік 19.06.2024.

Відтак, квартира за адресою АДРЕСА_1 не була обладнана розподільним вузлом обліку (квартирним лічильником) гарячого водопостачання до 11.04.2024. Відповідно до підпункту 4 пункту 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та гарячого водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої води розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Аналогічний спосіб визначення обсягу спожитої послуги гарячого водопостачання споживачами, чиї квартири не обладнані вузлами обліку, передбачений також і пунктом 2 розділу ІХ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315.

Таким чином, нарахування заборгованості за постачання гарячої води з 01.07.2023 по 30.04.2025 було проведено шляхом розподілу між споживачами будинку, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, загального обсягу спожитої у будівлі гарячої води.

Як вбачається із наданого розрахунку заборгованості ЛМКП «Львівтеплоенерго» до позовної заяви та ствердив представник позивача у судовому засіданні нарахування за послуги гарячого водопостачання за період з травня 2024 по квітень 2025 здійснювались згідно показів лічильника.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості встановлено, що відповідачами за спірний період з 1 липня 2023 року по 30 квітня 2025 року оплата послуги з постачання гарячої води не проводилася щомісячно і відповідно до нарахувань.

Така оплата відповідачами здійснювалася епізодично і не в повному розмірі.

Всупереч вищезазначеним вимогам, відповідачі не виконали свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання гарячої води.

Статтею 178 ЦК встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) - це визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язанняю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на нарахування пені у зв`язку із наявною заборгованістю за надання житлово-комунальних послуг.

Обґрунтування методики та правильності проведення нарахувань позивачем наведено у позовній заяві та письмових поясненнях представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» поданих на адресу суду.

Нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії та гарячої води проводилось згідно встановлених тарифів. Із 2021 для ЛМКП «Львівтеплоенерго» застосовуються тарифи, встановлені Рішенням Львівської міської Ради від 01.11.2021р. №972 (із змінами) «Про встановлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води».

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачами наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Як вбачається із матеріалів справи до матеріалів справи стороною відповідача долучено акт Голови ОСББ «Калина 105» від 03.10.2025 за адресою АДРЕСА_1 з 03.02.2018 ніхто не проживає.

Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійснення своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, покликання відповідача ОСОБА_1 , що ніхто не проживає у квартирі АДРЕСА_1 та не користується послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго», не звільняє його від обов`язку нести відповідальність перед позивачем за зобов`язаннями та утримувати майно, що йому належить, оскільки останній зареєстрований у вказаній квартирі та являється її власником.

Долучений відповідачем ОСОБА_1 витяг з особової карти № НОМЕР_3 ЛКП «Львівводоканал», відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення від 02.10.2025 видані ЛКП "Львівводоканал" не надає правових підстав для відмови у заявлених позовних вимогах про стягнення з відповідачів заборгованість за послуги з гарячого водопостачання.

Так як відповідачі не надали суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про ненадання їм послуг з постачання гарячої води, не довели неправильності здійснених позивачем розрахунків, не спростували розміру заборгованості доказами, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідачів перед позивачем за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню з них в користь позивача в солідарному порядку, відтак позов підлягає до задоволення.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., що підтверджено платіжною інструкцією, яка міститься у матеріалах справи.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 1524 грн.з кожного.

На підставі Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та керуючись ст.ст.526, 610, 901 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість з гарячого водопостачання за період з 01.07.2023 по 30.04.2025 в сумі 14366,33 грн., пеню за надані послуги у розмірі 41,50 грн, 3% річних 297,31 грн, 1396,26 інфляційних втрат, всього за надані послуги 16101,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" сплачений судовий збір в сумі 1524 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" сплачений судовий збір в сумі 1524 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код за , м.Львів, вул.Д.Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11.02.2026.

Суддя