Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2026 Справа №607/17474/25 Провадження №2/607/468/2026

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Собчук В. К., звернувся до суду із позовом до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , рідна сестра матері позивача - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 саме ОСОБА_3 прийняла спадщину, яка складалася з 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала два заповіти: 23 грудня 1997 року - на користь ОСОБА_4 , яким заповіла 1/2 житлового будинку та 1/2 надвірних будівель; 23 листопада 2006 року - на користь ОСОБА_1 , яким заповіла земельну ділянку площею 3,72 га, 1/2 житлового будинку та 1/2 надвірних будівель.

Позивач частково прийняв спадщину після смерті матері, отримавши 14 березня 2019 року два свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на земельну ділянку площею 0,1986 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0012) та на земельну ділянку площею 0,0960 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (кадастровий номер :02:001:1192), розташовані на території села Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області.

Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом і зареєструвати право власності на житловий будинок, він змушений звернутися до суду.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на: 1/2 частки житлового будинку загальною площею 83,8 кв. м, житловою площею 45,9 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом від 23 листопада 2006 року; 1/2 частки житлового будинку загальною площею 83,8 кв. м, житловою площею 45,9 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/17474/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 01 жовтня 2025 року, витребувано від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчені копії спадкової справи № 11/2019, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На виконання протокольної ухвали суду від 01 жовтня 2025 року про витребування копій матеріалів спадкової справи, 20 жовтня 2025 року від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшли копії спадкової справи № 11/2019, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 12 листопада 2025 року, витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори наступну інформацію: чи заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якщо так, то надати копію такої спадкової справи; чи складалися ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіти, якщо так, то надати їх копії.

На виконання протокольної ухвали суду від 12 листопада 2025 року про витребування інформації, 21 листопада 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла запитувана інформація.

16 грудня 2025 року судом зареєстроване клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Собчука В. К. про доручення доказів, а саме архівної довідки та витягу з метричної книги щодо народження ОСОБА_2 .

У судовому засіданні, яке відбулося 16 грудня 2025 року суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Собчук В. К. в судове засідання не з`явився, подав через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Білецької сільської ради у судове засідання не з`явився, подав через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого повторно від 12 грудня 1961 року, в графі батько зазначено - ОСОБА_6 , у графі мати - ОСОБА_7 .

Згідно архівної довідки № 841/04-15 від 15 грудня 2025 року, у метричній книзі про народження за 1866-1942 роки села Дубівці Тернопільського району Тернопільської області є відомості, що ОСОБА_8 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько зазначено - ОСОБА_9 (син ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ), у графі мати - ОСОБА_12 (дочка ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ). Проживали у будинку № 111 . Метричний запис № 33. Підстава: Ф.Р-3572, оп.2, спр.1246, арк.235зв.

09 січня 1962 року ОСОБА_15 зареєстрував шлюб із ОСОБА_16 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_17 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 09 січня 1962 року Дубівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 , виданого повторно 20 серпня 2025 року, в графі батько зазначено - ОСОБА_15 , у графі мати - ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 червня 1990 року, записаного в реєстрову книгу № 1, стор. № 232, житловий будинок в АДРЕСА_3 , з належними до нього будівлями та спорудами, дійсно належить колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є ОСОБА_3 .

23 грудня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла житлового будинку та 1/2 надвірних будівель ОСОБА_4 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 41 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

23 листопада 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла житлового будинку та 1/2 надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_18 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 55 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до довідки, виданої Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, 27 лютого 2019 року за № 33, станом на 01 липня 1990 року за адресою АДРЕСА_1 , рахувався колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3 , та членами: сестра ОСОБА_2 .

Згідно витягу з погосподарської книги № 1 за 1986 - 1990 роки, головою сім`ї є ОСОБА_3 , членами сім`ї є: ОСОБА_15 який був головою сім`ї та помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_1 - син; ОСОБА_2 - сестра.

Згідно витягу з погосподарської книги № 02 за 1991-1995 роки, головою сім`ї є ОСОБА_3 , членами сім`ї є: ОСОБА_2 - сестра.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 76 років, померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4 , виданим 18 лютого 2009 року Івачеводолішнівської сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до довідки, виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 27 лютого 2019 року за № 32, на день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку в АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала сестра ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 85 років, померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 , виданим 28 серпня 2018 року Виконавчим комітетом Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

За змістом інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 11 лютого 2019 року № 163, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , будинковолодіння раніше рахувалося по АДРЕСА_3 .

22 травня 1990 року ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на будинок АДРЕСА_3 .

11 лютого 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 83,8 кв. м, та житловою площею 45,9 кв. м.

Згідно Висновку про ринкову вартість майна від 22 липня 2025 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , становить 344 950,00 грн.

14 березня 2019 року, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. розглянуто подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої ОСОБА_3 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

У справах приватного нотаріуса Чопик І. Я. заведена спадкова справа за № 11/2019 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою про прийняття спадщини сина померлої - ОСОБА_1 . 02 лютого 2019 року за № 28 подана заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом від дочки померлої ОСОБА_4 . Інші спадкоємці не звертались.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру не заводилась. За змістом довідки, виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 27 лютого 2019 року за № 32, спадщину прийняла сестра, ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала з померлою.

ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті тітки - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності.

20 жовтня 2025 року від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 11/2019, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Із матеріалів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 до приватного нотаріуса Чопик І. Я. звернувся ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 видано відомства про право на спадщину за заповітом та за законом на інше спадкове майно.

На виконання протокольної ухвали суду від 12 листопада 2025 року про витребування інформації, 21 листопада 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла інформація, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.

Відтак проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 , були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , то право власності на вказаний будинок належало їм по 1/2 частки кожній.

Окрім встановленого вище, ці обставини також підтверджуються витягом з погосподарської книги № 1 за 1986 - 1990 роки, згідно якого головою сім`ї була ОСОБА_3 , членами сім`ї були: ОСОБА_15 , який був головою сім`ї та помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_1 - син; ОСОБА_2 - сестра, та витягом з погосподарської книги № 02 за 1991-1995 роки, головою сім`ї була ОСОБА_3 , членами сім`ї - сестра ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 219/02-31 від 14 березня 2019 року, складеної приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав. З довідок описаних судом вище слідує, що саме ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована з сестрою ОСОБА_2 на день смерті.

Оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, ОСОБА_3 спадкує 1/2 частку будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 особисто.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом частин 1-3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Спадкодавець ОСОБА_3 23 грудня 1997 року склала заповіт на користь ОСОБА_4 , а в подальшому частину житлового будинку та надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , що скасувало попередній заповіт.

Відтак, єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач.

При цьому, суд також звертає увагу на розбіжності в свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2025 року, де в графі мати зазначено ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданому повторно від 12 грудня 1961 року, та свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 , виданому 09 січня 1962 року, де ім`я та по батькові ОСОБА_19 , вказано як ОСОБА_20 , однак вважає, що допущені помилки чи описки не можуть впливати на обсяг спадкових прав спадкоємця ОСОБА_1 , адже системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в них йдеться про особу спадкодавця ОСОБА_19 .

Факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_19 є матір`ю ОСОБА_1 , було встановлено шляхом дослідження письмових доказів, які суд оцінив в ході розгляду справи по суті.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , та в подальшому звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу державної реєстрації права власності, яка належала померлій та розбіжностей у кількості членів колгоспного двору, що і стало причиною звернення цього спадкодавця до суду.

Отож, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через розбіжності у свідоцтві про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачу, в оформленні спадкових прав - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Померла ОСОБА_3 була головою колгоспного двору, однак в свідоцтві на право особистої власності на будинок за адресою: АДРЕСА_3 ( в подальшому АДРЕСА_1 , вказано три члени колгоспного двору. Водночас досліджені судом матеріали свідчать про те, що кількість членів колгоспного двору складали двоє осіб - ОСОБА_3 , та її сестра - ОСОБА_2 .

Отож, досліджені судом докази в сукупності із нормами матеріального права свідчать про те, що оскільки право ОСОБА_1 на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Врахувавши встановлені обставини, суд виснував, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Білецької сільської ради підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: Білецька сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Молодіжна, буд. 19, с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, 47707.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.

Г