провадження № 2/361/5343/25
УХВАЛА

про призначення експертизи

11 березня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суду Київської області у складі:

головуючого судді - Ведмідь Н.В.,

за участю секретаря Чуняк В.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Калитянської селищної ради про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 , посвідчений 03.07.2014 секретарем виконкому Калитянської селищної ради Броварського району Київської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача посилається на те, що ОСОБА_4 на момент складення заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з тяжким станом здоров`я та наявністю стійких органічних уражень головного мозку, що є підставою для визнання такого заповіту недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ухвали суду від 09.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Глобенко І.О. заявив клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому просить на вирішення експерта поставити такі питання: чи страждала ОСОБА_4 станом на 05 липня 2014 року на психічне захворювання або стійкий психічний розлад? Чи могла ОСОБА_4 на зазначену дату усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Чи мають виявлені у подальшому когнітивні порушення, органічні ураження головного мозку та деменція тривалий і прогресуючий характер, та чи могли вони існувати на момент складення заповіту? Чи впливали наслідки перенесених інсультів та органічні зміни головного мозку на її психічний стан та здатність формувати вільне волевиявлення?

Адвокат Глобенко І.О. пояснив, що проведення такої експертизи необхідне з метою з`ясування, чи могла фізично ОСОБА_4 особисто підписати заповіт. Крім того, просив суд визначити експертну установу для проведення посмертної судово-медичної експертизи, витрати за проведення експертизи покласти на позивача з подальшим розподілом.

Позивач ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання, просив його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник Виконавчого комітету Калитянської селищної ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши позицію присутніх у судовому засіданні учасників справи, перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно зі ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145ЦПК України (в редакції на час прийняття постанови) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257ЦК України суд відповідно до статті 145ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Слід зазначити, що в клопотанні представника позивача адвоката Глобенка І.О. про призначення експертизи вказано неправильну дату складення заповіту. Матеріали справи підтверджують, що заповіт складено саме 03.07.2014 року. Суд вважає, що така технічна помилка не заважає призначенню експертизи для встановлення психічного стану померлої ОСОБА_4 , відповідно, підстав для відмови в задоволені клопотання відсутні.

Беручи до уваги заявлені позивачем предмет та підстави позову, враховуючи, що позивач має намір довести, що ОСОБА_4 на момент складення заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що в цій справі висновок експерта є належним доказом для підтвердження обставин, які входять до предмета доказування, для їх з`ясування і встановлення необхідні спеціальні знання у судово-медичній сфері, тому клопотання представника позивача про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За правилами ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

В клопотанні про призначення експертизи сторона позивача не визначила експертну установу для проведення експертизи, покладалась на розсуд суду.

На підставі ст. 103 ЦПК України суд вважає за доцільне проведення експертизи доручити Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я», які мають відповідний дозвіл на проведення такого виду експертиз.

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

При визначенні питань, які слід поставити перед експертом, виходячи із заявлених підстав позову та обставин, які підлягають встановленню судом, суд керується положенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

Враховуючи, що для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу, без висновку експерта подальший розгляд справи є неможливим, відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час її проведення.

Керуючись статтями 12, 103-107, 189, 196-197, 200, 252, 259, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача адвокат Глобенка І.О. про призначення експертизи задовольнити.

Призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- Чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час складення заповіту 03 липня 2014 року на психічне захворювання або стійкий психічний розлад, згідно із медичними документами, наявними в матеріалах справи?

- Чи могла ОСОБА_4 на час складення заповіту 03 липня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними відповідно до медичної документації?

-Чи вбачаються у ОСОБА_4 когнітивні порушення, органічні ураження головного мозку та деменція тривалого і прогресуючого характер, на момент складення заповіту 03 липня 2014 року, враховуючи медичну документацію?

-Чи впливали наслідки перенесених інсультів та органічні зміни головного мозку на психічний стан та здатність формувати вільне волевиявлення ОСОБА_4 скласти заповіт 03 липня 2014 року?

Проведення експертизи доручити Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, 103-А).

Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 361/13689/25 (провадження № 2/361/5343/25)

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 11.03.2026.

Суддя Н.В. Ведмідь