Справа № 571/2812/25
Провадження № 2/571/32/2026
УХВАЛА

11 березня 2026 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді - Качмар М.Я.,

з участю: секретаря судового засідання - Качановської О.Ф.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Осики Ю.П., Чорнобривої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Рокитнівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради про визнання дій незаконними, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Рокитнівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до КНП «Рокитнівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради про визнання дій незаконними, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Головуюча по справі суддя Качмар М.Я.

Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позову заяву та встановлено відповідний строк.

12 грудня 2025 року, через канцелярію суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді. Зі змісту клопотання слідує, серед іншого, що заява про відвід судді стосується фактів, які свідчать про обґрунтованість сумніву неупередженості суду, дотримання процесуальних прав і свобод осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні позивачка підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Представники відповідача Осика Ю.П. та Чорнобрива Н.В. заперечували з приводу заявленого клопотання та просити відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи в частині, необхідній для правильного вирішення заявленого позивачем клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України визначений виключний перелік обставин, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу). Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Отже, підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказуванню. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Таким чином, за умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, з огляду на підстави відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання доказів упередженості судді для цілей відводу.

У своїй заяві позивач, як на підставу відводу вказує про «обґрунтованість сумніву з не упередження суду», оскільки суддя по справі перешкоджає реалізації права на докази, порушує право на доказування, порушує право на порушує право на справедливий суд.

Проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення із заявою про відвід, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні заяви про відвід, оскільки позивачем не надано належних доказів, що викликали б сумнів у неупередженості судді.

При цьому, заявлений відвід не містить обґрунтованості обставин підтверджуючих упередженість або необ`єктивність судді. Таким чином, саме по собі суб`єктивне припущення позивача щодо упередженого ставлення судді без належного обґрунтування та надання відповідних доказів, не може бути підставою для відводу судді.

Отже, з поданої заяви та матеріалів справи не встановлено наявність упередженості судді.

З аналізу вказаних норм законодавства у взаємозв`язку із наведеними позивачем підставами для відводу судді, обставин для задоволення заяви про відвід не вбачається, а тому вказана заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Рокитнівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради про визнання дій незаконними, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя М.Я.Качмар