Провадження № 2-з/352/2/26
УХВАЛА

09 березня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Павлісяка Тараса Юрійовича

про визнання договорів купівлі-продажу удаваними та нікчемними, скасування їх та державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу удаваними та нікчемними, скасування їх та державної реєстрації права власності

І. Суть клопотання

06 березня 2026 року до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо купівлі-продажу майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, передавати майно відповідачеві, виконувати щодо нього інші зобов`язання , здійснювати реєстрацію чи перереєстрацію неналежних осіб, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних житлового будинку та земельної ділянки

Заява обгрунтовується наявністю ризику втрати предмета спору до ухвалення рішення та унеможливлює виконання майбутнього рішення, оскільки наявні:

-порушення ідентифікації покупця вказаних об`єктів нерухомості;

-відсутність фактичних розрахунків;

-відсутність акта приймання-передачі;

-альсифікація місця вчинення нотаріальної дії ;

-розбіжності у підписах;

-наявність кримінального провадження;

-наявність боргових зобов`язань та правопорушень відповідача

Вважає, що вказані обставини свідчать про існування реальної загрози відчуження спірного майна; ознаки фіктивності та шахрайства в діях відповідача та нотаріуса; відсутність забезпечення позову може унеможливити відновлення порушених прав Позивача.

Зазначає, що існує високий ризик відчуження спірного майна або подальшої фальсифікації документів.

Додатково вказує про наявність таких обставин, що свідчать про необхідність забезпечення позову, як:

-непроживання Відповідача за зареєстрованим місцем проживання;

-виїзд Відповідача за межі України;

-наявність кримінального провадження;

-наявність намірів Відповідача позбавити Позивача правом користування житлом;

-відсутність повноважень адвоката;

-ризик відчуження майна тертім особам

ІІ. Висновки Суду

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, серед іншого 2) забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд вважає, що Позивачем не обгрунтовано, яким чином запропоновані Позивачем заходи забезпечення позову можуть суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав Позивача.

При цьому Суд звертає увагу, що Позивач здебільшого посилається в обгрунтування своєї заяви на порушення, які, на її думку, свідчать про порушення під час укладення спірних договорів.

Таким чином, вказані доводи мають вирішуватись під час ухвалення рішення по суті справи, а не є підставою для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач звернувся із позовною заявою 03 вересня 2025 року та ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. В заяві про забезпечення позову Позивачем не зазначено та до неї не надано будь-яких доказів щодо вчинення Відповідачем конкретних дій спрямованих на суттєве ускладення або унеможливлення в подальшому виконати рішення суду, в тому числі починаючи з моменту відкриття провадження у справі 17 жовтня 2025 року (тобто протягом майже 5 місяців).

В зв`язку із викладеним, Суд не вбачає підстав для застосування на цей час заходів забезпечення позову та задоволення заяви Позивача.

Відповідно до частини сьомої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 149-150, 153 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо купівлі-продажу майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, передавати майно відповідачеві, виконувати щодо нього інші зобов`язання , здійснювати реєстрацію чи перереєстрацію неналежних осіб, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних житлового будинку та земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО