Справа 729/1640/25
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" березня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді Демченко Л. М.,
за участю секретаря Роєнко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 липня 2024 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» договір про надання фінансового кредиту №1661746, який був укладений в електронній формі.
У процесі заповнення заявки та реєстрації особистого кабінету позичальником ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було здійснено ідентифікацію та верифікацію особи. На номер мобільного телефону ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему було надіслано одноразовий ідентифікатор, який відповідач ввів у відповідному розділі сайту, чим підтвердив прийняття пропозиції укладення договору про надання фінансового кредиту.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника.
24 лютого 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».
Відповідно до Додатку №1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-04/25 від 24 лютого 2025 року, зокрема було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1661746 від 30 липня 2024 року у розмірі 38 392,22 грн.
Станом на дату подання позовної заяви загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 38 392,22 грн, з яких: 8 159 грн заборгованість за тілом кредиту; 24 233,22 грн заборгованість за відсотками; 6 000 грн пеня.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просить справу розглядати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.57).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір №1661746 про надання споживчого кредиту (а.с.9-13).
Відповідно до п.1.1. договору, Товариство надало відповідачу кошти у кредит, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно із п.1.2., 1.3., 1.4., 2.1 Договору, сума кредиту становить 12 000 гривень. Строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів кожні 15 днів. Кошти кредиту надані Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, включаючи реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
У п.3.1. вказано, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Відповідно до п.4.4. Договору, споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені та інші платежі передбачені Договором.
З Паспорту споживчого кредиту вбачається, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором К515 (а.с.16).
Згідно із Розрахунком заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредитом, загальна сума заборгованості становить 38 392 грн 22 коп., з них: 8 159 гривень заборгованість за тілом кредиту; 24 233 грн 22 коп. заборгованість по відсотках, 6 000 гривень пеня (а.с.27-29).
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, шляхом перерахування грошових коштів на картку позичальника.
24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передав ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (а.с.31-37).
Відповідно до п.3.1.3. Договору, право вимоги переходить до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» після підписання Сторонами цього Договору, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за формою Додатку 5 Договору, та оплати Фактором суми Фінансування у строки, передбачені Договором, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами.
Згідно із Актом приймання-передачі Документації за Договором Факторингу, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло Реєстр Боржників за договором Факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025.
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору Факторингу, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 38 392 грн 22 коп., з них: 8 159 гривень заборгованість за тілом кредиту; 24 233 грн 22 коп. заборгованість по відсотках, 6 000 гривень пеня (а.с.44).
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 .
Щодо частини позовної вимоги про стягнення пені за договором, суд зазначає наступне:
З ст.549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вищевказане, стягнення заборгованості за пенею, що становить 6 000 грн. не підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1661746 від 30.07.2024 у розмірі 32 392 гривні 22 копійки.
Разом з тим, при зверненні до суду з даним позовом позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2043,78 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в сумі 32 392 гривні (тридцять дві тисячі триста дев`яносто дві) гривні 22 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» в повернення судового збору 2043 (дві тисячі сорок три) гривні 78 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л. М. Демченко