Справа № 345/1513/26
Провадження № 2/345/1584/2026
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.03.2026 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сирко Й.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога «Юридичний захист» про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору,-

в с т а н о в и в :

03.03.2026 до суду подано вищенаведений позов, відповідно до якого ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача 20 000,00 грн., сплачених ним на користь останнього відповідно до умов договорів про надання правової допомоги/юридичних послуг від 10.12.2024. Позивач зазначає, що у межах виконання договору з відповідачем уклав також 17.12.2024 договір про надання правової допомоги із адвокатом Соболик О.В. як виконавцем від імені ТОВ «Правова допомога «Юридичний захист», яка взяла на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу допомогу з питань оформлення документів, пов`язаних із пенсійним забезпеченням та призначенням пенсії. Однак видані позивачу у березні 2025 року документи, які отримані на адвокатський запит ОСОБА_2 , стосуються зовсім іншої особи, що вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору. Сплачені грошові кошти не повернуто, тому позивач вважає, що має право стягнути з відповідача 549,03 грн. процентів річних, нарахованих згідно з вимогами ст.625 ЦК України за період з 01.04.2025 до 01.03.2026. Додатково зазначає, що з відповідача підлягають до стягнення інфляційні втрати. Підставність позову обґрунтовує нормами ст. 526,610-611 ЦК України щодо необхідності належного виконання зобов`язання, а також ст.901 цього Кодексу (договір про надання послуг).

Відповідно до приписів ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява крім іншого повинна містити: відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету всіх учасників справи; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.4 ст. 175 Кодексу).

Ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.176 цього Кодексу).

Згідно з пп.1 п.1 ст.4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до місцевого суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, на 1 січня 2026 року законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік від 03.12.2025 № 4695-ІХ визначений у розмірі 3 328,0 грн. Таким чином, мінімальний розмір судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 665,60 грн.

Однак зазначеним вище вимогам процесуального закону позовна заява ОСОБА_1 не відповідає.

Зокрема, у позовній заяві відсутні: відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету відповідача; ціна позову; підстави звільнення позивача від сплати судового збору та письмове підтвердження про неподання до відповідача іншого позову з тим самим предметом і підставами; попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Додатково зазначаю, що всупереч вимогам ЦПК України у позовній заяві не зазначено будь-яких відомостей, якими конкретно доказами підтверджується фактична сплата ОСОБА_1 сум грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн. та кому відповідні кошти були перераховані, якими доказами підтверджуються обставини укладення позивачем договору про надання правової допомоги з адвокатом Соболик О.В. саме в межах виконання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг від 10.12.2024 із ТОВ «Правова допомога «Юридичний захист», а також зазначення щодо наявності у позивача оригіналів таких доказів чи їх копій.

Попри те, що на переконання позивача, відповідач повинен сплатити нараховані інфляційні втрати, а не лише три проценти річних, розрахунок цих витрат у позові відсутній.

Відповідно до ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позивачу необхідно усунути виявлені при відкритті провадження у цій справі недоліки позовної заяви, а також здійснити сплату судового збору в разі відсутності визначених законом підстав для цієї звільнення від цієї сплати. Нову редакцію позовної заяви з оригіналом документа про сплату судового збору подати (надіслати) до суду в установлений цією ухвалою процесуальний строк.

В частині наявності (відсутності) підстав для сплати судового збору позивачу, як учаснику бойових дій, необхідно врахувати наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України -у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про необхідність сплати судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи), для правильного застосування норм п. 13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12,22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні.

Вказаний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 року по справі №545/1149/17.

Згідно з ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 року по справі №567/79/23, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування п. 13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI із урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. Наведені Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування п. 13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними і такими, що позбавляють можливості застосувати п. 13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI у справі, що розглядається.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме по собі періодичне передання їй на розгляд справ для вирішення однієї і тієї ж проблеми за відсутності обґрунтованих підстав та лише з мотивів незгоди з раніше сформульованими Великою Палатою Верховного Суду висновками не сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності (див., зокрема, ухвалу від 19 жовтня 2023 року у справі № 465/5184/14-ц).

У цій ухвалі, Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку, якими, за її усталеною практикою, можуть бути очевидні вади попереднього рішення (неефективність, неясність, неузгодженість) чи зміна суспільного контексту.

Керуючись ст. 258,260 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога «Юридичний захист» про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору залишити без руху.

Встановити позивачу строк тривалістю десять днів для усунення недоліків позовної заяви згідно з мотивувальною частиною цієї ухвали. Зазначений строк обчислюється з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити, що в разі не усунення недоліків позовної заяви в межах встановленого судом процесуального строку, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя