Справа № 485/1270/25
Провадження №2/485/11/26
04 березня 2026 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка в залі суду справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис про народження,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер від вибухової травми внаслідок військових дій - ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внести зміни до актового запису №96, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження ОСОБА_2 щодо запису: про батька сина, змінивши запис про батька « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 », виключити відомості про батька « ОСОБА_4 », зазначивши у графі батько « ОСОБА_6 », громадянин України; змінити в актовому записі №96, у графі народженої дитини Прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », виключити з графи актового запису №96 про народження дитини Прізвище народженої дитини « ОСОБА_7 », зазначивши у графі Прізвище народженої дитини « ОСОБА_8 ».
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 є біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча в свідоцтві про народження зазначено батьком дитини колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_6 загинув при несенні служби в зоні бойових дій 03.05.2022. Встановлення батьківства необхідно для оформлення виплат на сина.
04 липня 2025 року до суду від Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшли письмові пояснення, в яких останні при розгляді справи покладаються на розсуд суду. У разі задоволення позовних вимог просили в зобов`язальній частині рішення суду зазначити в якому саме актовому записі необхідно внести зміни, а також вказати пункт про виключення відомостей про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також які саме відомості необхідно змінити у відповідному актовому записі про народження /т.1 а.с. 118-119/. У додаткових поясненнях, які подані до суду 21 серпня 2025 року, зазначили, що відповідно до ч.1,3 ст.138 СК жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Позивач та відповідач були обізнані, що ОСОБА_2 не є батьком дитини, проте подали відповідну заяву про реєстрацію народження дитини на підставі якої складено актовий запис про народження дитини та видано свідоцтво про народження /т.2 а.с.36-37/.
13 серпня 2025 року, через систему «Електронний суд», Міністерство оборони України подало письмові пояснення, в яких просили залишити позовну заяву без задоволення. Зазначають, що ОСОБА_2 офіційно визнав дитину своєю. Запис про батька не був зроблений зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. До участі у справі не залучені усі родичі, які мають право на виплати. На їх думку позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають змогу вважати доведеним факт батьківства /т.2 а.с.15-17/.
29 вересня 2025 року ОСОБА_5 надала письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_6 при житті подавав заяву про своє батьківство щодо ОСОБА_2 , а вимога ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису №96 без подання ОСОБА_6 відповідної заяви суперечить вимогам частини другої статті 138 СК України. Вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону /т.2 а.с. 215-219/.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 24 червня 2025 року постановила: позовну заяву прийняти до розгляду; відкрити провадження у справі; залучити до участі у цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Міністерство оборони України, ОСОБА_5 ; витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 від вибухової травми; витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_8 належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 від вибухової травми; витребувати з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 від вибухової травми /т.1 а.с.98-99/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 24 червня 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову /т.1 а.с.100-101/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своїми ухвалами від 12 серпня 2025 року та 26 серпня 2025 року постановив витребувати докази у справі /т.2 а.с.12-13, 72-81/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 24 вересня 2025 року постановив призначити у справі посмертну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу /т.2 а.с.208-209/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 08 грудня 2025 року поновив провадження у справі /т.3 а.с.47/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 13 січня 2026 року закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду /т.3 а.с.66/.
Позиції учасників справи
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Зазначила, що вона проживала однією сім`єю як чоловік та жінка з ОСОБА_9 . ОСОБА_6 загинув захищаючи Батьківщину. Він є біологічним батьком ОСОБА_2 . Разом з тим, батьком записаний був відповідач ОСОБА_7 . Судові витрати просила залишити за нею. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Представники третіх осіб та третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Представник ОСОБА_5 ОСОБА_10 надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та у відсутність ОСОБА_5 . Заперечують щодо задоволення позовних вимог /т.3 а.с.60/.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 14 липня 2014 року.
Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано /т.1 а.с.20-21/.
ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_2 , про що Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було складено актовий запис від 05 листопада 2019 року № 96 та видано свідоцтво серії НОМЕР_2 , у якому батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 /т.3 а.с.126, т.1 а.с.2-4/.
Відповідно до висновку експерта від №387-МГ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вірогідність того, що ОСОБА_6 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 % /т.3 а.с. 41-43/.
28 липня 2020 року ОСОБА_6 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу /т.2 а.с.180-181/.
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер /т.2 а.с. 193/.
З лікарського свідоцтва про смерть №1631 та довідки про причину смерті слідує, що ОСОБА_6 загинув внаслідок вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій /т.2 а.с.194-195/.
ОСОБА_1 отримала сповіщення про те, що її чоловік стрілець-зенітник зенітного ракетного взводу 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , під час перебування у лікарняному закладі від отриманих поранень в районі виконання завдань за призначенням, в ході ведення бойових дій в районі н.п.Ямпіль Донецької області /т.1 а.с.68-69/.
З довідки від 22 травня 2022 року виконавчого комітету Інгульської сільської ради виданої ОСОБА_1 слідує, що її співмешканця ОСОБА_6 , 2000 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховано ІНФОРМАЦІЯ_12 у АДРЕСА_1 /т.2 а.с.196/.
З листа Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 21 серпня 2025 року №758/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа у Першій Миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області не заводилась /т.2 а.с.41/.
З заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 звернулася мати загиблого ОСОБА_5 /т.2 а.с.67/.
Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Пугачова І.В. засвідчила заяву-пояснення ОСОБА_11 . Відповідно до яких, останній зазначає, що ОСОБА_6 є його молодшим братом. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проживали разом як чоловік та жінка. На початку серпня 2019 року ОСОБА_14 народила ОСОБА_15 сина, вони назвали його ОСОБА_16 . По телефону він міг довго розповідати про свого сина. Брат проводив свою відпустку з ОСОБА_17 та сином ОСОБА_16 . Стосовно того, що ОСОБА_16 є його сином, ОСОБА_12 не мав жодного сумніву /т.3 а.с.80-83/.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Щодо встановлення факту батьківства
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Положеннями частин першої, восьмої та дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Спірні правовідносини щодо встановлення факту батьківства за рішенням суду урегульовані статтею 130 СК України.
Заявляючи вимогу про встановлення факту, що саме померлий ОСОБА_6 , з яким позивач, яка діє в інтересах малолітнього, не перебувала у зареєстрованому шлюбі, є батьком дитини ОСОБА_2 , позивач просила встановити цей факт на підставі статті 130 СК України.
Частиною першою статті 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно із статтею 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється.
Проте, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (частина друга статті 122 ЦК України).
Ураховуючи те, що ОСОБА_2 народжений до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , його батьком у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 .
Отже, матеріали справи не містять відомостей, а позивачем ОСОБА_1 не доведено, що запис про батька дитини ОСОБА_2 вчинено за її вказівкою за правилами статті 135 СК України. Відсутність даних про те, чи було зроблено запис про батька дитини малолітнього ОСОБА_2 за вказівкою матері виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого ОСОБА_6 , з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України.
За такого вимоги позивача про встановлення факту батьківства задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про виключення відомостей із актового запису про народження дитини
Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народила ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Ураховуючи те, що ОСОБА_2 народжений до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , його батьком у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 , а не померлого ОСОБА_6 , який є біологічним батьком дитини, що фактично підтверджено висновком експерта від №387-МГ.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Отже, суд вважає, що факт батьківства ОСОБА_6 щодо дитини ОСОБА_2 доведеним. При цьому доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано.
Відповідно до положень статті 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
При цьому у СК України не урегульовано вирішення питання щодо вказаної вимоги у разі смерті особи, яка повинна подати заяву про своє батьківство.
Згідно із пунктами 14, 15, 16 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, можуть подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства до народження дитини.
Заявляючи позов, позивач, яка діє в інтересах малолітнього, стверджувала, що ОСОБА_6 заяву про своє батьківство щодо ОСОБА_2 не подавав, однак за життя своєю поведінкою визнавав своє батьківство.
Наведене не спростовано у судовому засіданні.
Відповідно до положень статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є юридичні факти.
До конклюдентної дії у цивільному праві належать дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Враховуючи зазначене, зокрема пояснення позивачки та письмові пояснення брата ОСОБА_6 , які були посвідчені приватним нотаріусом, суд дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_6 за життя свідчить про визнання ним батьківства щодо дитини ОСОБА_2 та останній намір подати заяву про визнання батьківства щодо нього, який він не зміг реалізувати у зв`язку з перебуванням на військовій службі з 2020 року до часу загибелі.
Концепція статті 138 СК України спрямована на можливість жінки, яка народила дитину у шлюбі, оспорити батьківство свого чоловіка шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
При цьому, суд враховує право ОСОБА_2 знати свого батька та можливість реалізувати свої права, зокрема щодо отримання допомоги у зв`язку із загибеллю батька, а також беручи за основу римську максиму lura sanguinis nullo iure civili dirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості), а тому, суд робить висновок про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини та вважає, що позов в частині виключення запису про ОСОБА_2 з актового запису про народження ОСОБА_2 і внесення відомостей про ОСОБА_6 , як про його батька, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.
Керуючись ст.12, 13, 81, 263-265, 268,280-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис про народження задовольнити частково.
Виключити з актового запису про народження №96 від 05 листопада 2019 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Внести до актового запису про народження №96 від 05 листопада 2019 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області такі зміни: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_15 », ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін; батьком дитини замість « ОСОБА_4 » вказати « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення складено 12 березня 2026 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , адреса: АДРЕСА_4 , НОМЕР_5 .
Суддя О.П.Бодрова