1Справа № 335/140/26 2/335/995/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьмич Ю.В.,

представника позивача Савченка І.Г.,

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів, в частині позовних вимог, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року до суду надійшли матеріали позовної заяви Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів.

Ухвалою суду від 09.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

До підготовчого судового засідання від представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Сідельникової О.Л. надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 , в якому представник позивача посилаючись на те, що в даній справі позивач об`єднує вимоги до різних відповідачів, які підлягають розгляду за правилами різних юрисдикцій, при цьому кожна вимога є самостійною та обґрунтовується різними доказами, отже вимоги заявлені до ФОП ОСОБА_2 не підлягають розгляду в межах цивільного спору, а підсудні господарському суду, просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 .

Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокат Сідельникова О.Л. в підготовчому судовому засідання клопотання підтримала, просила його задовольнити.

В підготовчому судовому засідання представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 .

Представник відповідача ПП «Корбіни» в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, подане клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Як вбачається із матеріалів справи, спір у даній справі виник між суб`єктами господарювання, а саме між Запорізькою міською радою, з однієї сторони, та ПП «Корбіна», ФОП ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 , з іншої сторони, з приводу витребування безпідставно отриманих активів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

За приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, ознаками господарського спору, який належить до юрисдикції господарського суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, а також спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 01 березня 2013р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам надані наступні роз`яснення, що «вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз`яснене наступне. З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги ст.ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст. 3 ГК України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: - участь у спорі суб`єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до положень статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної підсудності, є неможливим.

Такі висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 215/3640/22.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 420/3956/20 зазначила, що роз`єднання позовних вимог можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

В даній справі позивач об`єднує вимоги до різних відповідачів, які підлягають розгляду за правилами різних юрисдикцій, при цьому кожна вимога є самостійною та обґрунтовується різними доказами. Отже вимоги заявлені до ПП «Корбіна», ФОП ОСОБА_2 не підлягають розгляду в межах цивільного спору, а підсудні господарському суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження в цивільній справі за позовом Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів, в частині позовних вимог до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , тому клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів, в частині позовних вимог - задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом Запорізької міської ради до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів, в частині позовних вимог до Приватного підприємства „Корбіна, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання у повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухали суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена у судовому засіданні 05.03.2026 року.

Суддя Ю.В.Геєць