Справа № 478/1510/25 Провадження № 2/478/101/2026
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2026 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської областi, в складi:

головуючого судді Томашевського О.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Шинкарюка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

В с т а н о в и в:

У грудні 2025 року представник позивача Усенко М.І., який діє в інтересах позивача ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» через електронну систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту №661967 від 10.03.2023 року в розмірі 55 201,22 грн та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.03.2023 року між відповідачем та ТОВ "Селфі Кредит" було укладено кредитний договір № 661967, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 9600,00 грн під обов`язок його повернення, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших обов`язків, передбачених договором.

Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ "Селфі Кредит" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Однак останній не виконав умови кредитного договору, не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування ним, у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн заборгованість за тілом кредиту та 48 215,62 грн заборгованість за процентами.

01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 661967, за яким останнє отримало належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до відповідача в сумі 55 201,22 грн.

Ухвалою суду 22.12.2025 року провадження у справі було відкрито, призначено розгляд справи по суті. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» відомості щодо належності банківської картки відповідачу та виписку по рахунку.

Заперечуючи проти позову, відповідачем було подано відзив, згідно якого останній просить відмовити у позові з огляду на недоведеність належності йому банківської картки, факту отримання та користування кредитом. а також неповідомлення його про відступлення права вимоги. Також відповідач просив суд розглянути питання зменшення нарахованих відсотків за користування кредитом з огляду на їх неспівмірний до кредиту розмір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованими поштовими відправленнями ухвали про відкриття провадження у справі, в якій визначена дата та час проведення судового засідання, та повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання.

Згідно поданої заяви від 09.03.2026 року відповідач просив проводити судовий розгляд справи без його участі та проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 10 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено кредитний договір № 661967.

За змістом п.п. 1.2 п. 1 Договору вбачається, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.п. 1.3-1.8 Договору, сторони визначили вартість кредиту у сумі 9 600,00 грн, строком на 420 дні, узгодивши детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що є додатком до Договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка визначена на рівні 2.2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору (420 дні), знижена процентна ставка 0,99% в день та застосовується, якщо споживач до 09.04.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку із чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47 541.10%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17 994,24% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 85 632,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 82 147,20 грн.

У п.п. 2.1, 2.2 п. 2 Договору встановлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Дати надання кредиту: 10.03.2023 року або 11.03.2023 року.

За змістом п.п. 5.2 п. 5 Договору сторони визначили, що часткове погашення кредиту відбувається у відповідну дату платежу, що вказана у Графіку платежів для сплати процентів.

З додатку № 1 до Договору вбачається, що сторони узгодили 12 щомісячних платежів з метою повернення кредиту на загальну суму платежів в розмірі 82 147,20 грн, де: 9 600,00 грн сума кредиту, а 72 547,20 грн розмір процентів.

Згідно із довідкою про ідентифікацію, ОСОБА_1 , було ідентифіковано ТОВ "Селфі Кредит", та на його контактний номер телефону було направлено одноразовий ідентифікатор: Н606, яким останній підписав договір № 661967 від 10.03.2023 року та додаток № 1 до Договору.

Аналогічні умови кредитування містить Паспорт споживчого кредиту, який було підписано відповідачем також за допомогою одноразового ідентифікатору: Н606.

На підставі укладеного кредитного договору ТОВ "Селфі Кредит" 10.03.2023 року перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 9 600,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 , що вбачається із повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 95 від 20.10.2025 року, а також з виписки АТ КБ «Приватбанк», наданої листом від 30.12.2025 року № 20.1.0.0.0/7-251229/67577-БТ. Належність платіжної картки № НОМЕР_2 відповідачу вбачається також листа АТ КБ «Приватбанк» від 30.12.2025 року № 20.1.0.0.0/7-251229/67577-БТ.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 661967 від 10.03.2023 року, який проведений ТОВ "Селфі Кредит", станом на 01.02.2024 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 215,62 грн - заборгованість з процентами. Розмір сплачених ОСОБА_1 грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками склав 4 080,00 грн.

01 лютого 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 661967 від 10.03.2023 року на суму заборгованості в розмірі 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 215,62 грн - заборгованість з процентами.

Факт переходу права грошової вимоги до відповідача підтверджується Витягом із реєстру боржників до договору факторингу, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 та платіжною інструкцією № 74877 від 01.02.2024 року.

Про відступлення права грошової вимоги та про необхідність погасити наявну за договором № 661967 від 10.03.2023 року заборгованість відповідача було повідомлено, про що свідчить направлена йому копія досудової вимоги за вих. № 23357619 від 12.12.2025 року, яка залишилась без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням описаних вище норм, ОСОБА_1 та ТОВ "Селфі Кредит" дотрималися чинного законодавства при укладенні електронного кредитного договору. На його підставі відповідач отримав від ТОВ "Селфі Кредит" суму кредиту у розмірі 9 600,00 грн. Доказів протилежного відповідачем надано не було.

Оскільки між сторонами на підставі укладеного кредитного договору виникли кредитні правовідносини, тому суд застосовує до них положення ст. 1054, 1056-1 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ "Селфі Кредит" надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

01 лютого 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" відступило ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 661967 від 10.03.2023 року.

За змістом ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Під час розгляду справи суд установив, що перехід права вимоги підтверджено належними доказами, які описано вище. Після отримання права вимоги до відповідача, ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" не здійснювало нарахування процентів, штрафних санкцій на суму заборгованості останнього за договором про споживчий кредит.

Сума заборгованості, яка нарахована ТОВ "Селфі Кредит" за кредитним договором № 661967 від 10.03.2023 року, право вимоги на яку перейшло до ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" складає 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 215,62 грн - заборгованість з процентами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав умови кредитного договору № 661967 від 10.03.2023 року, не повернув кредитні кошти, не сплатив нараховані проценти за користування кредитом, не погасив існуючу заборгованість, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та до необхідності їх задоволення в повному обсязі, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 661967 від 10.03.2023 року в розмірі 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 215,62 грн - заборгованість з процентами.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо недоведеності факту отримання ним кредиту та користування ним, а також щодо недоведеності належності йому банківського рахунку, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Щодо доводів відповідача про неповідомлення його про зміну кредитора, то суд такі обставини відхиляє з огляду на те, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, у постанові Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц та інших.

Щодо можливості зменшення нарахованих відсотків відповідачу.

У п. 156 постанови Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 зазначено, що суд може зменшити розмір процентів річних у кожному конкретному випадку з урахуванням таких підтверджених обставинами справи підстав, зокрема, як дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу тощо, а також дотримуючись принципів розумності, справедливості, пропорційності та балансу між інтересами боржника і кредитора.

Відповідач, заявляючи клопотання про зменшення нарахованих відсотків жодним чином не наводить обставин, які свідчать про існування обставин, які підтверджують наявність підстав для можливого зменшення відсотків.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8000,00 грн надав:

- договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, який укладений між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та адвокатським об`єднанням "Апологет", в особі керуючого партнера - адвоката Усенка М.І., в якому визначено, що вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8000,00 грн;

- акт № 101 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 08.12.2025 року, відповідно до якого вартість послуг за ведення справи по боржнику ОСОБА_1 становить 8000,00 грн;

- детальний опис наданих послуг до акту № 101, в якому деталізовано надані послуги та кількість витраченого часу;

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не навів будь-яких обставин проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним та обґрунтованим.

Отже, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 610, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 "Про електронну комерцію", п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та, керуючись ст. 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованість за договором № 661967 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 10 березня 2023 року в розмірі 55 201,22 грн, з яких: 6 985,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48 215,62 грн - заборгованість за процентами, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8000,00 грн - витрат за професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 09.03.2026 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський