Справа № 308/9681/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участі секретаря судових засідань Дуб В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року у справі №308/9681/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ракущинець А.А. 19.02.2026 року звернулася до суду із заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про скасування заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року по справі №308/9681/25, призначити справу до розгляду в загальному порядку, в позові відмовити.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду 30 жовтня 2025 року по справі № 308/9681/25 вирішено: Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, , рахунок: в АТ «Універсал Банк», код банку 322001) заборгованість за Договором №R01.00117.006145695 від 27.12.2019 року в розмірі 332266 грн. 21 коп. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу врозмірі 5000 грн. 00 коп. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір в розмірі 4983 грн. 99 коп.

З вказаним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог відповідач не згідний, оскільки вважає, що рішення судом прийнято помилково внаслідок неправильно поданих доказів позивачем у справі. Відповідач заперечує проти вимог позивача.

Зазначено, що рішення Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/9681/25 було винесено 30 жовтня 2025 року. Відповідач не був повідомлений про винесення зазначеного рішення. Виконавче провадження було відкрито 10.02.2026р. Десь за пару днів рахунки відповідача було заблоковано, у зв`язку з чим він дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження, а в подальшому і про винесення оскаржуваного рішення, тому позивач подає заяву про перегляд заочного рішення на протязі 20 днів з дня відкриття виконавчого провадження та просить суд поновити строк для подання такої.

Крім того вказує, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи, таким чином в матеріалах відсутні підстави стверджувати про належне інформування учасника справи про час і місце розгляду справи. Ухвала про заочний розгляд справи не виносилась.

В рішенні зазначено, що 27.12.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №R01.00117.006145695 про надання кредиту в розмірі 128538,03 грн. з нарахуванням процентів в розмірі 52% річних від залишкової суми кредиту строком на 16 міс. Згідно виписки по рахунку та довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №R01.00117.006145695 від 27.12.2019 року станом на 19.12.2023 року така становить 332266,21 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 128533,49 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 203732,72 грн. Якщо здійснити перерахунок, то максимальна сума заборгованості по процентам може складати: 128538,03 грн. х 52% річних х 16 міс. = 89119,70 грн. Плюс розмір кредиту, всього: 128538,03 грн. + 89119,70 грн. = 217657,73 грн. Поза межами строку кредитування банк має право нараховувати відсотки відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, існує спір про право, тобто заборгованість не є безпірною. Вказані вище обставини дають підставу клопотати перед судом про перегляд заочного рішення та вирішення спору в загальному порядку.

Судове засідання було призначено на 15.00 год. 26.02.2026, при цьому 26.02.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ракущинець А.А. через систему «Електронний суд» поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням у м. Львів для участі в засіданні. За наведеного, судом було відкладено розгляд заяви про перерегляд заочного рішення на 13.40 год. 04.03.2026.

В судове засідання 04.03.2026 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином через зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд», про що в матеріалах справи наявні підтвердження, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду до суду не надходило.

Враховуючи наведене, вимоги ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи 308/9681/25, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2025 у цивільній справі № 531/9681/25 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено повністю. Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, , рахунок: ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк», код банку 322001) заборгованість за Договором №R01.00117.006145695 від 27.12.2019 року в розмірі 332266 (триста тридцять дві тисячі двісті шістдесят шість) грн. 21 коп. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір в розмірі 4983 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн. 99 коп.

З матеріалів справи та даних системи документообігу суду слідує що вказане заочне рішення 17.12.2025 набрало законної сили, та 12.01.2026 було видано виконавчий лист.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як зазначаються представником заявника у заяві, про вказане вище заочне рішення суду відповідачу стало відомо через кілька днів після відкриття виконавчого провадження яке відкрито 10.02.2026, інші відомості в матеріалах справи відсутні, при цьому заяву про перегляд заочного рішення подано до суду через систему «Електронний суд» 19.02.2026, тобто в межах двадцяти днів з вказаного заявником часу. Враховуючи наведене, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

У своїй заяві представник заявника посилається в тому числі і на те, що про розгляд даної справи (судове засідання) відповідач не була повідомлена належним чином.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи №308/9681/25 повідомлялася належним чином, у відповідності до приписів ч.ч. 6,7 ст.128ЦПКУкраїни за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями, які повернулись на адресу суду без жодних відміток (а.с. 87, 101), та з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 88).

Дані рекомендовані повідомлення надсилались за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_1 , інформацією, щодо іншої адреси відповідача суд не володів.

Водночас, до даної заяви про перегляд заочного рішення не додано жодних доказів поважності причин неявки відповідача в судові засідання, які призначалися судом у даній справі.

Згідно ч.1ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Суд враховує положення ст. 131 ЦПК України, згідно якої учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним», оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 березня 2021 року у справа №910/6835/20).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19, в якій Верховний Суд зазначає, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним», оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання і мала об`єктивну можливість надіслати до суду відзив на позовну заяву.

Отже, відсутні поважні причини щодо неявки відповідача в судове засідання та не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин .

Окрім цього, стороною заявника у заяві про перегляд заочного рішення не наведено та не додано на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення (а саме заперечення відповідачем щодо позовних вимог, посилання на існування спору про право, та ін.) є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Водночас, лише самі заперечення відповідача щодо позовних вимог, укладення договору, отримання кредиту, розміру заборгованості та її наявності в іншому розмірі, без будь-яких підтверджень, на переконання суду не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування ухваленого рішення суду, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів щодо поважності причин неявки в судові засідання та доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 247, 284-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року у справі №308/9681/25.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року у справі №308/9681/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило