Справа № 521/3285/26
Провадження № 2-н/521/545/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Поліщук І.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних послу «НАШ ДОМ» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суми індексу інфляції та суми 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних послу «НАШ ДОМ» звернувся до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних послу «НАШ ДОМ» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 26 332,82 гр., суму індексу інфляції у розмірі 16 273,93 грн., 3% річних 3304,95 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 332,80 гр..

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2430585 від 09.03.2026, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена адреса підсудна Хаджибейському районному суду м. Одеси.

Відповідно до наданої копії договору про надання послу з управління багатоквартирним будинком № 30Г-753 від 15.12.2021 року та згідно копії фінансово-особового рахунку № НОМЕР_2 , борг виник за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена адреса відноситься до Пересипського району м. Одеси.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В якості доказу щодо заборгованості боржника, заявником надано копію фінансово-особового рахунку № НОМЕР_2 , відповідно до якого борг виник за адресою: АДРЕСА_2 , де зазначено періоди нарахувань з грудня 2021 року по травень 2025 року, якого убачається, що за це період боржнику здійснено нарахування на загальну суму 26 332,82 грн.

Окрім того, за цей же період зазначений період заявником заявлено до стягнення індекс інфляції у розмірі -19062,49 грн. та суми 3% річних у розмірі -3713,94.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Із заяви про видачу судового наказу, вбачається, що окрім вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, заявник просить суд стягнути із боржників інфляційні нарахування та три відсотки річних, які розраховані у період з 24.02.2022 року по травень 2025 року.

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

В подальшому, Кабінет міністрів України скасував заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги (Постанова Кабінету міністрів України від 29.12.2023 року № 1405). Відповідно до вищевказаної постанови, мораторій на відключення комунальних послуг продовжуватиме діяти лише на окупованих територіях і там, де тривають бойові дії. Для решти споживачів комунальних послуг, згідно з постановою, відновлено нарахування пені за несплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на вказане, судом встановлено, що за період з 24.02.2022 року до 30.12.2023 року діяв мораторій на нарахування відсотків та інфляційних втрат, тобто, в період воєнного стану в Україні заборонялося нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Незважаючи на пряму заборону щодо нарахування відсотків річних та інфляційних втрат, починаючи з 24.02.2022 року до 30.12.2023 року, заявник просить стягнути з боржника, окрім загальної суми заборгованості, інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на суму заборгованості за надані послуги, серед іншого, за період включаючи з березня 2022 року до грудень 2023 року.

Водночас, зобов`язання зі сплати інфляційних витрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі №910/4590/19.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції за період з грудня 2021 року до грудня 2025 року не є безспірними, враховуючи положення чинного законодавства, а тому такі стягнення не можуть бути проведені в безспірному порядку, в рамках наказного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже з огляду на наведене, суд вбачає, що між сторонами існує спір про право щодо надання та споживання житлово- комунальних послуг, а також сплату їх вартості.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 165, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних послу «НАШ ДОМ» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суми індексу інфляції та суми 3% річних.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

СУДДЯ: Ірина Поліщук