Справа № 489/975/23
Номер провадження 2/489/124/26
Ухвала

про поновлення провадження у справі

06 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши питання про поновлення провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

встановив:

В березні 2023 року ФОП ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором оренди, а також судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що 03.10.2022 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір оренди № А00149000, за яким вона передала останньому в тимчасове оплатне користування будівельне обладнання, а він зобов`язався виплачувати орендну плату і після закінчення терміну оренди повернути обладнання у комплектному та технічно справному стані. Згідно акту передачі обладнання в тимчасове користування строк оренди становив з 03.10.2022 по 08.10.2022. Орендарем було внесено гарантійний платіж та передплату вартості оренди, проте в обумовлений строк обладнання повернуто не було. ОСОБА_2 було допущено порушення зобов`язання за договором оренди та повернуто обладнання з порушенням встановлених строків - 16.12.2022, а також не оплачено орендну плату за період фактичного користування обладнанням, яка згідно розрахунку ФОП ОСОБА_1 складає 10 350,00 грн. Відповідно до умов договору, в зв`язку з порушенням орендарем його зобов`язань зі своєчасного повернення орендованого майна та несвоєчасне внесення орендної плати, позивачем було нараховано суму неустойки (пені) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди в розмірі 18 400,00 грн., а також суму пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення в розмірі 1 190,96 грн.

В добровільному поряду виконати свої зобов`язання та сплатити суму боргу за договором оренди в загальному розмірі 29 940,96 грн. відповідач ОСОБА_2 відмовляється, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись із даним позовом до суду.

12.04.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено заочне рішення по вказаній справі, відповідно до якого позовні вимоги задоволено.

В червні 2024 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Розніна В.А. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2023 по справі № 489/975/23 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди. Свої вимоги відповідач мотивував тим, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, оскільки не отримував жодних судових викликів та повідомлень, копії позовної заяви з доданими матеріалами, тощо, що позбавило його можливості навести свої аргументи проти позову. Зазначав, що з 23.04.2022 він має статус внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає в АДРЕСА_1 . Крім того, 16.09.2023 його було призвано на військову службу по мобілізації, яку він проходить до теперішнього часу. Також вказував, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем та визначений в заочному рішенні, порушує загальні засади та принципи цивільного законодавства, такі як справедливість, добросовісність та розумність. Зокрема, стягуючи подвійну неустойку за той самий період, що і основну суму боргу, відповідач фактично притягується до потрійної відповідальності. Відповідач, крім зазначеного, посилався на те, що у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення пені, оскільки термін договору оренди закінчився і мало місце порушення строків повернення майна. Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи по суті, однак не були прийняті судом до уваги при постановленні заочного рішення.

Ухвалою суду від 04.07.2024 скасовано заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2023 по справі № 489/975/23; ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено судове засідання у справі.

15.07.2024 до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому посилаючись на необґрунтованість позовних вимог він просив відмовити у позові у повному обсязі.

Також 20.09.2024 через електронний суд представник відповідача подав суду клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_4 мобілізований та знаходиться на військовій службі, що перешкоджає реалізації його прав на особисту участь у судовому засіданні, надання пояснень, відшукання та подання доказів, тощо. В обґрунтування заявленого клопотання до матеріалів справи було долучено копію довідки Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_2 16.09.2023 призваний на військову службу на період дії воєнного стану.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2024 зупинено провадження у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, чи припинення воєнного стану в Україні.

02.01.2026 Інгульським районним судом м. Миколаєва направлено запит до Військової частини НОМЕР_1 з метою встановлення, чи дійсно ОСОБА_2 станом на теперішній час проходить військову службу в складі Збройних Сил України, якщо так то за контрактом чи за мобілізацією.

До теперішнього часу відповіді на вказаний запит не отримано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, визначено право суду зупинити провадження по справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи, адже необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Загальновідомим є той факт, що 24.02.2022, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України був неодноразово продовжений та триває по теперішній час.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Подібні позиції знайшли своє відображення в ухвалах про зупинення провадження Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19 та в інших.

У вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

У постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19 Касаційний цивільний суд Верховного Суду погодився з зупиненням провадження, у зв`язку з перебуванням сторони у складі ЗСУ. Суд проаналізував довідку командира, згідно з якою позивач перебуває у складі військової частини, що входить до складу ОТУ, залучена та бере безпосередню участь «у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях».

В той же час, в подальшому Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження, у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 12.01.2024 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу за призовом. При цьому у суду відсутня можливість з`ясування, чи залучений відповідач та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у зоні бойових дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Суд, з урахуванням вищевикладеного, дійшов до висновку про необхідність поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 254 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди - поновити.

Призначити судове засідання у справі на 30 квітня 2026 року о 11 год. 30 хв. в приміщенні суду у залі судового засідання № 8.

Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Микульшина