Справа №760/1137/25 6/760/283/26
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

25 лютого 2026 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., за участі секретаря судового засідання Нагуляк А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена вище заява, про розстрочення виконання судового рішення у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що на даний час остання має скрутне матеріальне становище, тимчасово безробітня про, що свідчить копія з трудової книги, має статус внутрішньо переміщеної особи, а тому просить суд розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву про розстрочення виконання рішення суду передано головуючому судді Майстренку О.М.

Розгляд заяви призначено судом у судовому засіданні на 25.02.2026.

25 лютого 2026 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності в якій відповідач підтримала свої вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити заяву.

В судове засідання 25.02.2026 позивач та його представник в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку через підсистему "Електронний суд", заяв чи клопотань до суду від позивача не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільнрого процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось.

Дослідивши зміст заяви відповідача та додані документи, суд дійшов такого висновку.

Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2025 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 8984 грн, судові витрати у сумі 474,30 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1370 грн.

Позивачем на вказане рішення суду було подано апеляційну скаргу.

26 листопада 2025 року постановою Київського апеляційного суду вказане рішення Солом`янського районного суду м. Києва було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 559590076 від 31.01.2023 у загальному розмірі 45885,80 грн., витрати по сплаті судового збору першої інстанції у розмірі 2422,40 грн., та 7000 грн. витрати на правничу допомогу за розгляд справи судом першої інстанції, крім того 3633,60 судового збору за розгляд справи апеляційним судом. Загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача становить 58941,80 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас розтрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, в обґрунтування підстав для розстрочення виконання судового рішення відповідач долучає копію трудової книги та копію довідки про доходи.

Відповідач стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, те, що рівень її доходів є невеликим та те, що на даний час остання є тимчасово безробітньою, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду по 3000 грн щомісяця.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для розстрочення рішення суду, а саме з урахуванням матеріального стану відповідача, яка не отримує достатнього доходу для виконання рішення суду одразу в повному обсязі. Однак, оскільки відповідач має намір виконати рішення добровільно, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду цій справі.

Разом з цим, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити.

Таким чином, максимальний строк розстрочення його виконання, з урахуванням дати звернення відповідача з заявою про розстрочення виконання рішення суду, відповідно до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України, не може перевищувати одного року з дати його ухвалення, тобто дванадцять місяців.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Київського апеляційного суду від 26.11.2025 у справі №760/1137/25 в частині стягнення заборгованості в загальному розмірі 58941,80 грн строком на 12 місяців.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 352, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду - задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Київського апеляційного суду від 26.11.2025 у справі №760/1137/25 строком на 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати заборгованості у сумі 58941 гривень 80 копійок рівними частинами по 4911 (чотири тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 82 копійки щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Майстренко