Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/551/21
Провадження № 6/711/41/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі Півень С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого листа, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого листа. Заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк», Другий відділ ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

В обґрунтування заяви вказує, що 25.02.2021 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі №711/551/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2008р. в сумі 41 389,11 грн. та судового збору в розмірі 2 270 грн., а всього 43 659,10 грн. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист №711/551/21 від 18.06.2021р.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 .

Також зазначає, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №66156650 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Дане виконавче провадження було завершено 28.10.2021р. державним виконавцем, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу.

Станом на теперішній час, оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутнє відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на підставі вищевказаного виконавчого листа.

У зв`язку з наведеним, ТОВ «Капіталресурс» не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України, тому звернулося із заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа №711/551/21 від 18.06.2021р.

Заявник в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині заяви про розгляд справи без участі представника.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Представник Другого відділу ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, подавши до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

04.03.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №711/551/21, приходить до наступного висновку.

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебувала цивільна справа №711/551/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.08.2008р. в сумі 41 389,11 грн. та судовий збір в розмірі 2 270 грн., а всього 43 659,10 грн.

На виконання зазначеного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №711/551/21, який 18.06.2021р. був отриманий представником позивача /а.с. 146/ та який в подальшому був звернутий до примусового виконання до Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), правонаступником якого є Другий відділ ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавче провадження №66156650.

В подальшому, постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.10.2021р. виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2008р. в сумі 41 389,11грн. та судового збору в розмірі 2 270 грн., а всього 43 659,10 грн. повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), /а.с. 160/.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» був укладений Договір факторингу №8-22-08/2025, відповідно до якого Клієнт відступає належні йому Права вимоги (Права вимоги), а саме права грошової вимоги Клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань, який складається Клієнтом, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між Клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним Реєстром боргових зобов`язань. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує Клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором (п. 1 договору).

Ціна договору (купівельна ціна) становить 93 375 000 грн. без ПДВ (п. 2 договору).

Кошти в сумі 93 375 000 грн. (купівельна ціна) сплачені Фактором на користь Клієнта до укладення цього договору (п. 3 договору).

За змістом зазначеного вище договору, моментом (днем) переходу до Фактора прав вимоги (у відповідній частині) є день підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань (за формою, що наведена у додатку №2 до цього договору), (п. 4 договору).

Відповідно до акта №7 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань №7 від 11.09.2025р. за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025р. АТ КБ «ПриватБанк» передало, а ТОВ «Капіталресурс» прийняло Реєстр боргових зобов`язань №7 від 11 вересня 2025 року /а.с. 158/.

Відповідно до витягу з Реєстру боргових зобов`язань №7, доданого до вказаного договору, ТОВ «Капіталресурс» набуло права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 28.08.2008 року (референс договору SAMDN500ТС001130806) на загальну суму заборгованості 41 389,11 грн., з яких: сума кредиту (тіло) 30 339,51 грн., сума процентів 11 049,60 грн. /а.с. 158, 159/.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Отже норма ст. 442 ЦПК має імперативний характер і підлягає застосуванню до зобов`язальних відносин під час виконання судового рішення незалежно від реалізації стягувачем права пред`явлення судового рішення до примусового виконання.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, який у постанові від 11.04.2019р. у справі №2/1522/7661/11 виснував, що відсутність відкритого виконавчого провадження на час розгляду судом заяви про заміну сторони у такому провадженні не є перешкодою для вирішення судом цього питання.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас варто звернути увагу і на те, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21, пункти 127- 130).

Судом встановлено, що ТОВ «Капіталресурс» набуло права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 28.08.2008 року (референс договору SAMDN500ТС 001130806) на загальну суму заборгованості 41 389,11 грн., з яких: сума кредиту (тіло) 30 339,51 грн., сума процентів 11 049,60 грн., що підтверджується Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025р., актом №7 приймання передачі Реєстру боргових зобов`язань №7 від 11.09.2025р. за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025р., витягом з Реєстру боргових зобов`язань №7 від 11.09.2025р. за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025р. /а.с. 156-159/.

Оскільки, згідно постанови старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.10.2021р., виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», був повернутий 28.10.2021 року стягувачу, визначеному у цьому документі (АТ КБ «ПриватБанк»), тому у його правонаступника ТОВ «Капіталресурс» є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Разом з тим, таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, а й від дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначені строки, на думку суду, не є пропущеними з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частиною 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній станом на 28.10.2021 року, було передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, в силу чинного на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу законодавства, строк пред`явлення виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021 року, був перерваний його пред`явленням до примусового виконання і, відповідно, перебіг цього строку починається заново. При цьому, час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Відповідно, кінцевим днем пред`явлення виконавчого листа №711/551/21 від 18.06.2021р. до примусового виконання є 27.10.2024 року.

Проте, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах №260/2595/2 від 15.03.2023р., №420/10415/22 від 03.08.2023р., №0440/5997/18 від 09.11.2023р., №278/6265/13 від 19.06.2024р., №796/198/2018 від 18.07.2024р.

Оскільки, правовий режим воєнного стану не припинений та не скасований, стягувач звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого документа в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

За таких підстав, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви Капіталресурс» про заміну стягувача у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021р. з АТ Комерційний банк «ПриватБанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс».

Щодо видачі дублікату вищевказаного виконавчого листа, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано судове рішення та чи не втратило воно законної сили. Водночас, заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року в справі № 201/4043/19, від 09 лютого 2022 року в справі № 757/14604/20, від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання

Варто зазначити, що цивільне судочинство ґрунтується на засадах диспозитивності та змагальності, які передбачають що: учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України); кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України); кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі наданих нею доказів. Збирання доказів не є обов`язком суду.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, за змістом норм діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

В постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Звертаючись до суду із даною заявою заявник просить видати дублікат виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021р., при цьому посилається на втрату оригіналу такого виконавчого листа, однак не наводить обставин за яких оригінал виконавчого листа був втрачений.

Разом з тим, слід звернути увагу, що доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа заявником також суду не надано, зокрема доказів того, що такий виконавчий лист надсилався державним виконавцем на адресу первісного стягувача АТ КБ «ПриватБанк» (докази пересилання) та що такий виконавчий лист на даний час не перебуває в розпорядженні первісного стягувача. А в силу, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А тому з урахуванням викладеного, доказів, якими обґрунтовується заява в частині видачі дублікату виконавчого листа, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про видачу дублікату виконавчого листа №711/551/21 від 18.06.2021р.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду із відповідною заявою про видачу дублікату виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021р., якщо перестануть існувати підстави, які стали підставою для відмови в задоволенні даної заяви, тобто надавши суду відповідні докази втрати такого виконавчого листа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 55, 76, 77, 81, 82, 442, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити частково.

Замінити сторону у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/551/21 від 18.06.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2008р. в сумі 41 389,11 грн. та судового збору в розмірі 2 270 грн., а всього 43 659,10 грн., а саме: стягувача АТ Комерційний банк «ПриватБанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (ідентифікаційний код 43513923, місцезнаходження за адресою: проспект Степана Бандери, 28А, м. Київ, 04073).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 10 березня 2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко