Справа № 504/581/22
Номер провадження 2-і/504/109/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря судового засідання Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав заяву ОСОБА_1 , про зміну порядку і способу виконання рішення суду у справі за позовом Южненської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд» про припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просив змінити порядок і спосіб виконання додаткового рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.05.2023 року у справі №504/581/22.

Заява мотивована тим, що в провадженні додатковим рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області віл 12.05.2023 року ухвалено стягнути з Южненської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 600,00 гривень. Проте за результатом звернення до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області йому було відмовлено у стягненні коштів оскільки в Головному управлінні, або будь-якому іншому територіальному органі Казначейства відсутні рахунки Южненської міської ради Одеського району Одеської області та застосувати Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до вказаного виконавчого документу не вбачається за можливе. Окрім того йому було роз`яснено, що оскільки в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області відкриті рахунки Виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, а не Южненської міської ради Одеського району Одеської області тому, у разі надходження ухвали про встановлення способу виконання судового рішення будуть вживатися заходи, направленні на виконання судового рішення..

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились будучи належним чаном повідомленими про його дату та час.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

У провадженні Комінтернівського районного суд Одеської області перебувала цивільна справа за позовом Южненської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд» про припинення права власності.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року у задоволенні позову Южненської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про припинення права власності відмовлено у повному обсязі.

12 травня 2023 року додатковим рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області стягнуто з Южненської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 600, 00 (двадцять п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.02.2024 року та постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2024 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.05.2023 року залишено без змін.

08.05.2025 року в порядку виконання додаткового рішення Комінтернівського районного суд Одеської області від 12.05.2023 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист.

Як вбачається із листів Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області йому було відмовлено у стягненні коштів оскільки в Головному управлінні, або будь-якому іншому територіальному органі Казначейства відсутні рахунки Южненської міської ради Одеського району Одеської області та застосувати Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до вказаного виконавчого документу не вбачається за можливе. Окрім того йому було роз`яснено, що оскільки в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області відкриті рахунки Виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, а не Южненської міської ради Одеського району Одеської області тому, у разі надходження ухвали про встановлення способу виконання судового рішення будуть вживатися заходи, направленні на виконання судового рішення.

Також листом від 01.12.2025 року на звернення ОСОБА_1 про виконання додаткового рішення суду від 12.05.2023 року Управлінням державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області повідомлено, що в Управлінні відсутній зазначений боржник Южненська міська рада Одеської області () та відповідні відкриті рахунки установи.

Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

За приписами статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішення суду врегульовано як у відповідній главі ЦПК України, так і у Законі України "Про виконавче провадження".

Так згідно із частинами першою та третьою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

При зміні способу виконання рішення суду фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим. Під час вирішення питання про зміну способу виконання суд з`ясовує обставини, що свідчать про цілковиту неможливість виконання судового рішення. При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

За змістом частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною першою та другою статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету (стаття 77 вказаного Закону).

Фінансування видатків з місцевого бюджету віднесено до повноважень виконавчих органів міських рад в галузі бюджету фінансів і цін (стаття 28 вказаного Закону).

Згідно з частини першої статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Вимогами пункту 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 визначено порядок та механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Боржниками у розумінні Порядку № 845 є визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Частиною першою статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного чи місцевого бюджету.

Враховуючи положення статті 22 Бюджетного Кодексу, Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи навіть на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.

Такий висновок підтверджується тим, що судовий збір за подання позову, апеляційної та касаційної скарг сплачено саме Виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеської області.

Суд враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейським судом з прав людини неодноразово розкривалось поняття принципу res judicata поваги до чинного рішення суду. Зокрема у справах «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine), заява No 24465/04, рішення від 19 лютого 2009 року, «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява No 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Ситуація за якої неможливо виконати остаточне рішення суду з процесуальних міркувань, котрі не впливають на його суть, містить ознаки зневаги до такого акту правосуддя, нівелює його та підриває довіру суспільства до судової гілки влади, як до інституту держави.

ЄСПЛ чітко встановив, що невиконання остаточного рішення суду про стягнення із держави є порушення Конвенції (ст. 6 §1 та ст. 1 Протоколу №1). Для України це питання залишається актуальним, і воно віднесене до системних проблем, що констатовано у пілотних рішеннях Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, № 40450/04, рішення від 15.10.2009) та «Бурмич та інші проти України» (Burmych and Others v. Ukraine, № 46852/13 та інші, рішення від 12.10.2017, Велика палата).

Крім того судом враховується, що 14.11.2024 року прийнято рішення № 1916-VIII «Про перейменування Южненської міської ради Одеського району Одеської області та виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області» яким Южненську міську раду Одеського району Одеської області () перейменовано у Південнівську міську раду Одеського району Одеської області та Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеського району Одеської області () перейменовано у Виконавчий комітет Південнівської міської ради Одеського району Одеської області.

Тому суд з урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що слід змінити спосіб і порядок виконання додаткового рішення Комінтернівського районного суд Одеської області від 12.05.2023 року в частині стягнення з боржника Південнівської (Южненської) міської ради Одеської області грошових коштів, шляхом стягнення за рахунок коштів що містять на рахунках Виконавчого комітет Південнівської (Южненської) міської ради Одеського району Одеської області ()).

Зміна способу стягнення не є зміною рішення суду по суті чи заміною боржника у виконавчому провадженні.

На підставі наведеного та керуючись статтями 258, 353, 354, 430, 435 ЦПК України, статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , про зміну порядку і способу виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання додаткового рішення Комінтернівського районного суд Одеської області від 12.05.2023 у справі №504/581/22 в частині стягнення з Южненської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 600, 00 (двадцять п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп з боржника - Південнівської(Южненської) міської ради Одеської області, шляхом стягнення за рахунок коштів, що містять на рахунках Виконавчого комітет Південнівської(Южненської) міської ради Одеського району Одеської області ().

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вінська Н. В.