СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11040/17

пр. № 2/759/14/26

19 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Чумак В,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 30.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № MIL-009/321/2008, виконання якого було забезпечено порукою ОСОБА_1 . На підставі рішення Святошинського районного суду від 11.06.2010 року про стягнення боргу, виконавчою службою було ініційовано примусову реалізацію нежилого приміщення АДРЕСА_1 , що належить позивачу.

Позивач вважає торги від 28.04.2017 року та звіт про оцінку майна від 20.07.2016 року недійсними, оскільки оцінка майна втратила чинність на момент торгів; вартість майна була заниженою; торги проведено з порушенням процедури виконавчого провадження.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2017р. відкрито провадження у вказаній справі.

Відповідно до розпорядження №468 від 30.10.2020р., цивільну справу №759/11040/17 в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передано судді Петренко Н.О. у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

20.12.2021р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.04.2022 року вищевказану ухвалу суду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду/т. 4, а.с.197-202/. 20.10.2022. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2025 року вищевказану ухвалу суду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду/т. 7, а.с.89-97/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2025 року призначено справу до розгляду по суті на 04 грудня 2025 року на 11 год. 00 хв.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та її представник у судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв про розгляд справи за їх відсутності або про причини неявки до суду не надходило.

Відповідач ДП «СЕТАМ» надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що процедура торгів відповідала Регламенту, а оскарження оцінки майна в межах позовного провадження є неналежним способом захисту прав.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка учасника справи, належним чином повідомленого, не перешкоджає розгляду справи, якщо від нього не надійшло заяви про поважність причин неявки. Враховуючи тривалий час розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що 30.05.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № MIL-009/321/2008 .

30.05.2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки від 30.05.2008 № SR-009/321/2008.

11.06.2010 року Святошинським районним судом м. Києва у справі N?2-1156-1/10 ухвалено рішення про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 412623, 03 доларів США, що за курсом НБУ на час постановлення рішення становить 3266695 грн. 20 коп., 80904 грн. 88 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього на загальну суму 3 349 420 грн.

27.01.2012 Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинським Сергієм Станіславовичем відкрито виконавче провадження ВП № 30905084 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

В межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого щодо ОСОБА_1 на виконання зазначеного рішення Святошинського районного суду, арешт та заборону відчуження на все майно ОСОБА_1 накладено 27.01.2012 року .

08.10.2013 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна: нежилого приміщення № 84-аптечні, лікувально-діагностичні заклади, загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

Нежиле приміщення № 84-аптечні, лікувально-діагностичні заклади, загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням з питань майна КМДА 22.06.2001 року.

25.05.2016 року Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. призначено експерта, суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЕКСПЕРТНА ГРУПА» в особі Душинського Є.I. для визначення ринкової вартості нежилого приміщення № 84-аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв.М., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2

20.07.2016 року ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЕКСПЕРТНА ГРУПА» в особі директора Душинського Є.І. виготовило звіт про оцінку майна від 20.07.2016 №16047, за яким вартість нежилого приміщення№ 84-аптечних, лікувально-діагностичних закладів становить 2 047464,00 грн.

05 вересня 2016 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я. призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності ПП "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" Романюка М. В. для проведення рецензування звіту про оцінку майна від 20.07.2016 N№ 16047

19.01.2017 року ОСОБА_5 складено заявку № 952/9 про передачу на торги ДП "СЕТАМ" наступного майна: нежитлових приміщень № 84-аптечні, лікувально-діагностичних закладів, розташованих за адресою:

АДРЕСА_2 протоколу торгів № 236700 від 20.02.2017 року вбачається, що 20.02.2017 року торги з реалізації аптечних, лікувально-діагностичних закладів за початковою ціною: 2 047 464, 00 грн. не відбулись через відсутність допущених учасників.

З протоколу торгів № 245288 вбачається, що 27.03.2017 року торги з реалізації аптечних, лікувально-діагностичних закладів за зменшеною ціною до 1 740 344, 00 грн. не відбулись через відсутність допущених учасників .

З протоколу торгів № 253039 від 28.04.2017 року вбачається, що 28.04.2017 року ДП «СЕТАМ» було надано послугу з організації та проведення торгів.

28.04.2017 року відбулися торги з продажу лоту № 208538: нежилого приміщення № 84-аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 за зменшеною ціною, а саме: за 1 433 224.80 грн.

03.05.2017 року ДП "СЕТАМ" направило до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві протокол проведення електронних торгів від 28.04.2017 року № 253039 по лоту № 208538 для складання акту про проведені електронні торги та реалізацію предмета іпотеки після повного розрахунку переможця

З протоколу торгів вбачається, що до 17.05.2017 року переможець торгів має перерахувати на рахунок виконавчої служби 1 361 563,56 грн. (71 661, 24 уже було сплачено переможцем в якості страхового внеску).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Керуючись частиною першою статті 650, частиною першою статті 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц, провадження № 14-3цс18, від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, провадження № 14-624цс18.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком № 2831/5.

Зокрема підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком № 2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку № 2831/5.

Так, у постанові від 18 листопада 2015 у справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Такої самої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16.

Підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 910/8052/17).

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також зроблено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

Позивач стверджує, що майно продано за заниженою ціною.

Суд встановив, що перші та другі торги не відбулися через відсутність покупців. Треті торги 28.04.2017 проведено за ціною 1 433 224,80 грн (70% від початкової вартості), що є обов`язковою процедурою уцінки згідно зі ст. 61 Закону «Про виконавче провадження», що діяв на момент правовідносин.

Позивачем не надано альтернативного висновку експерта, який би доводив іншу вартість об`єкта станом на 2017 рік.

Позивач в судові засідання 04.12.2025, 03.02.2026, 19.02.2026 року не з`явилася до суду для обґрунтування своєї позиції. Суд наголошує, що підставою для визнання торгів недійсними є не будь-яке формальне порушення, а лише таке, що реально вплинуло на результат торгів. Позивачем не доведено, як технічні нюанси оформлення заявки чи завершення строку дії звіту завадили залученню більшої кількості учасників або підвищенню ціни.

Для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника виходячі з аналізу ст.57 Закону №1404-VІІІ може бути визначена двома шляхами:

1)за згодою сторін (та заставодержателя), про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку;

2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення;

3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Разом із цим в залежності від виду майна, вартість якого має бути визначена, закон №1404-VIII розмежовує випадки, за яких залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна є або правом, або обов`язком виконавця.

Абзац другий частини третьої статті 57 Закону №1404-VIII визначає, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Зазначена норма за своїм змістом є імперативною, у зв`язку із чим зобов`язує виконавця у визначених нею випадках залучити до оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності.

Оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1442 (далі - Національний стандарт №2), та з урахуванням Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі - Національний стандарт №1), яким визначено загальні засади.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту №1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, статтею 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту №1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Оцінка майна є невід`ємною складовою процесу продажу майна через електронні торги.

Вона визначає реальну вартість майна, що є основним критерієм для потенційних покупців, а отже, має прямий вплив на їхні рішення щодо участі в аукціоні та кінцеву ціну, за якою відбудеться продаж.

Результат оцінки майна забезпечує об`єктивність стартової ціни, що є основою для аукціону. Встановлення стартової ціни на підставі оцінки дозволяє уникнути перекручення вартості майна, що може призвести до заниження або завищення ціни та вплинути на інтерес учасників. Якщо оцінка майна проведена належним чином, з урахуванням усіх факторів, вона допомагає забезпечити прозорість і справедливість процесу торгів, сприяючи залученню більшої кількості учасників.

Саме результат оцінки може стати важливим фактором при прийнятті рішення учасниками торгів про їхню участь або відмову від участі. Якщо оцінка майна вказує на завищену вартість або несоціальні умови для потенційного покупця, це може призвести до зниження інтересу до участі в торгах або взагалі до їхнього зриву. У такому випадку, навіть за наявності високої конкурентної боротьби на аукціоні, результат оцінки може негативно вплинути на кінцеву ціну продажу.

Результати оцінки майна можуть впливати на хід торгів, визначаючи, як саме будуть здійснюватися кроки зниження ціни під час аукціону. Відповідно до результатів оцінки, встановлюється мінімальний лот, після чого ціна може знижуватися до визначеного рівня, що також впливає на кінцеві результати. Занижена або завищена оцінка може змінити хід аукціону, скоригувати поведінку учасників, а також потенційно вплинути на доходи від продажу майна.

Позивач ставив під сумнів правові підстави роботи ТОВ «Українська експертна група».

Судом враховано повідомлення ТОВ «Українська експертна група» № 1797 від 19.10.2018 та копію договору з Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві.

Встановлено, що між ГТУЮ у м. Києві та ТОВ «Українська експертна група» був укладений діючий договір про надання послуг з незалежної оцінки майна. Оцінювач ОСОБА_6 мав відповідну кваліфікацію, а його звіт пройшов процедуру рецензування, що підтверджується листом Міністерства юстиції.

Таким чином, доводи позивача про "незаконність" залучення саме цієї установи є суб`єктивним припущенням, що спростовується документально підтвердженими договірними відносинами між органом юстиції та оцінювачем.

У матеріалах справи міститься інформація про рецензування звіту, проведеного ПП «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ"».

Рецензія класифікувала звіт як такий, що «у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна». Наявність незначних недоліків, які не вплинули на достовірність оцінки, не є підставою для визнання звіту недійсним. Суд зазначає, що оцінка майна це лише визначення стартової ціни, тоді як остаточна ринкова ціна була сформована в ході електронних торгів (аукціону).

Згідно з матеріалами справи, Звіт про оцінку майна № ВИХ. 16047 був складений оцінювачем ОСОБА_6 (ТОВ «Українська експертна група») 20.07.2016 року.

Судом досліджено Заявку на реалізацію арештованого майна № 952/9 від 19.01.2017, направлену Відділом примусового виконання рішень до ДП «СЕТАМ».

Відповідно до ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання .

Оскільки заявка (передача на реалізацію) була сформована та направлена 19.01.2017, тобто в останній день шестимісячного строку (який спливав 20.01.2017), державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі чинного звіту. Подальше проведення торгів 28.04.2017 після процедур уцінки не потребувало нової оцінки, оскільки процес реалізації був розпочатий вчасно.

Враховуючи, що на момент подання заявки № 952/9 від 19.01.2017 звіт про оцінку був чинним, залучення оцінювача відбулося на підставі діючого договору з ГТУЮ, а самі торги проведені за процедурою уцінки через відсутність попиту - суд не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 203, 215, 650, 655, 656 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Порядком реалізації арештованого майна, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко.