Справа № 932/9499/25
Провадження № 2/175/3654/25
"12" березня 2026 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду с-щя Слобожанське цивільну справу № 932/9499/25 за позовною заявою Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю,-
Костянтинівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 6479,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позову зазначає, що 08.06.2022 року до Костянтинівського міського центру зайнятості звернулася громадянка ОСОБА_1 через портал «Дія» із заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої їй було надано статус безробітного та, згідно з якою відповідач електронним підписом засвідчила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
3 05.08.2022 року відповідач була знята з реєстрації на підставі особистої заяви.
14.09.2022 року відповідачу було поновлено статус безробітного та поновлена виплата допомоги по безробіттю на підставі поданих заяв. Виплату допомоги по безробіттю було здійснено за періоди: 26.07.2022 року по 04.08.2022 року та з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року.
Відповідач перебувала на обліку в Центрі зайнятості у період з 08.06.2022 року по 05.08.2022 року та з 14.09.2022 року по 01.03.2023 року та відносно неї Центром зайнятості було прийнято наступні рішення:
- від 08.06.2022 року № НТ220608: надати статус безробітного, призначити допомогу по безробіттю та розпочати її виплату з 08.06.2022 року;
- від 05.08.2022 року № НТ2208705: припинити допомогу по безробіттю у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації та припинити реєстрацію;
- від 14.09.2022 року № НТ280914: поновити статус безробітного та виплату допомоги по безробіттю з 14.09.2022 року;
- від 23.03.2023 року № НТ230323: призупинити виплату допомоги по безробіттю у зв`язку зі здійснення перевірки достовірності відомостей з 18.11.2022 року;
- від 23.03.2023 року № НТ230323: припинити допомогу по безробіттю у зв`язку з поданням недостовірних відомостей та припинити реєстрацію з 01.03.2023 року;
- від 27.03.2023 року № НТ230327: повернути суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг за період з 26.07.2022 року по 04.08.2022 року, сума боргу 1583 грн 88 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 88 копійок); повернути суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг за період з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року сума боргу 8 480 грн 78 коп. (вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 78 копійок).
На підставі отриманої інформації Костянтинівським міським центром зайнятості, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 (чинний на дату проведення перевірки), було направлено лист до Київського міського центру зайнятості з метою проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення.
Розслідуванням було встановлено (акт від 01.03.2023 року № 41/269/23), що в період перебування на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості в якості безробітної та отримання допомоги по безробіттю відповідач дійсно надавала послуги ТОВ «БЛАГОДА КЕПІТАЛ» (м. Київ) з виготовлення продукції за договором ЦПХ від 26.07.2022 року № МХП в період з 26.07.2022 року по 21.08.2022 року.
На час складання позовної заяви відповідачем повністю відшкодовано борг 1583 грн 88 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 88 копійок) за період з 26.07.2022 року по 04.08.2022 року та частково відшкодовано борг за період з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року у сумі 2001 грн 12 коп. (дві тисячі одна гривна 12 копійок) на розрахунковий рахунок Костянтинівського міського центру зайнятості, що підтверджується виписками з рахунку.
Таким чином, вищеперераховані обставини змусили позивача звернутися до суду з позовною заявою.
23.09.2025 року Шевченківським районним судом міста Дніпра було постановлено ухвалу про направлення справи за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Краснокутської Н.С.
11.11.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення, просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань неодноразово повідомлялась шляхом направлення судової кореспонденції за адесою реєстрації та оголошенням на офіційному сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не надала.
Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та враховуючі, що в позовній заяві зазначено про ухвалення заочного рішення, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.06.2022 року до Костянтинівського міського центру зайнятості звернулася громадянка ОСОБА_1 через портал «Дія» із заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої їй було надано статус безробітного та, згідно з якою відповідач електронним підписом засвідчила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
3 05.08.2022 року відповідач була знята з реєстрації на підставі особистої заяви.
14.09.2022 року відповідачу було поновлено статус безробітного та поновлена виплата допомоги по безробіттю на підставі поданих заяв. Виплату допомоги по безробіттю було здійснено за періоди: 26.07.2022 року по 04.08.2022 року та з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року.
Відповідач перебувала на обліку в Центрі зайнятості у період з 08.06.2022 року по 05.08.2022 року та з 14.09.2022 року по 01.03.2023 року та відносно неї Центром зайнятості було прийнято наступні рішення:
- від 08.06.2022 року № НТ220608: надати статус безробітного, призначити допомогу по безробіттю та розпочати її виплату з 08.06.2022 року;
- від 05.08.2022 року № НТ2208705: припинити допомогу по безробіттю у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації та припинити реєстрацію;
- від 14.09.2022 року № НТ280914: поновити статус безробітного та виплату допомоги по безробіттю з 14.09.2022 року;
- від 23.03.2023 року № НТ230323: призупинити виплату допомоги по безробіттю у зв`язку зі здійснення перевірки достовірності відомостей з 18.11.2022 року;
- від 23.03.2023 року № НТ230323: припинити допомогу по безробіттю у зв`язку з поданням недостовірних відомостей та припинити реєстрацію з 01.03.2023 року;
- від 27.03.2023 року № НТ230327: повернути суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг за період з 26.07.2022 року по 04.08.2022 року, сума боргу 1583 грн 88 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 88 копійок); повернути суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг за період з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року сума боргу 8 480 грн 78 коп. (вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 78 копійок).
На підставі отриманої інформації Костянтинівським міським центром зайнятості, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 (чинний на дату проведення перевірки), було направлено лист до Київського міського центру зайнятості з метою проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення.
Розслідуванням було встановлено (акт від 01.03.2023 року № 41/269/23), що в період перебування на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості в якості безробітної та отримання допомоги по безробіттю відповідач дійсно надавала послуги ТОВ «БЛАГОДА КЕПІТАЛ» (м. Київ) з виготовлення продукції за договором ЦПХ від 26.07.2022 року № МХП в період з 26.07.2022 року по 21.08.2022 року.
На час складання позовної заяви відповідачем повністю відшкодовано борг 1583 грн 88 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 88 копійок) за період з 26.07.2022 року по 04.08.2022 року та частково відшкодовано борг за період з 14.09.2022 року по 17.11.2022 року у сумі 2001 грн 12 коп. (дві тисячі одна гривна 12 копійок) на розрахунковий рахунок Костянтинівського міського центру зайнятості, що підтверджується виписками з рахунку.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази, а саме:
- копію акту Київського міського центру зайнятості № 41/269/23 від 01.03.2023 року про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;
- копію договору МХП від 26.07.2022 року;
- копію додатків №1, 2 до договору МХП від 26.07.2022 року;
- копію договору про припинення договору 21.08.2022 року;
- копію наказу про повернення коштів;
- копію виписки з розрахунку за 16.02.2024 року;
- копію виписки за 26.04.2023 року;
- копію довідки про суму переплати допомоги по безробіттю за період 14.09.2022 року по 17.11.2022 року (сума, яка підлягає поверненню - 6479,66 грн);
- копію наказу Міністерства економіки України № 1510 від 03.03.2025 року «Про внесення змін до наказу Міністерства економіки України № 5923 від 05.03.2024 року»;
- копію додатку 28 до наказу Міністерства економіки України № 5923 від 05.03.2024 року.
Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1 ч.1ст.1 Закону України №1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно зст.7 Закону №1533-ІІІ одним із видів забезпечення є допомога по безробіттю.
Відповідно до п. 8 ч.1 ст.1 Закону України №5067-VІ «Про зайнятість населення» зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.
Держава гарантує у сфері зайнятості соціальний захист у разі настання безробіття (п.7 ч.1ст.5 Закону №5067-VІ).
Відповідно до положень статті 43 Закону №5067-VІ статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Зареєстровані безробітні зобов`язані відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше, ніж один раз на тридцять календарних днів, а у період дії карантину або режиму надзвичайної ситуації, введення надзвичайного стану підтверджувати свій намір перебувати у статусі зареєстрованого безробітного будь-якими засобами комунікації (телефонний зв`язок, електронні засоби тощо) не рідше ніж один раз на 30 календарних днів; протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. (п.2, 4 ч.2ст. 44 Закону №5067-VІ).
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-ІІІ всі застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів.
Частиною 3 ст.36 Закону №1533-ІІІ передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави врегульовано статтею 1212 ЦК України, за положеннями якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Разом з тим, згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із загального правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як встановлено судом та підтверджено наданими позивачем матеріалами, в порушення вимог, п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач була зареєстрована як безробітна, але надавала при цьому оплатні послуги за договором МХП від 26.07.2022 року, що у свою чергу є порушенням.
Вказане свідчить про недобросовісність відповідача, як набувача виплати допомоги по безробіттю та отримання нею допомоги по безробіттю без законних правових підстав.
Таким чином, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернула надані їй кошти повністю, які є такими, що отримані без належної на те правової підстави, як то встановлено судом вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, при заочному розгляді справи, не має підстав піддавати надані позивачем докази сумніву.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що звертаючись до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжним документом.
З урахуванням повного задоволення позовних вимог, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141, 206,247,258-259,268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. С. Краснокутська