Справа №:755/1744/26
Провадження №: 2-о/755/120/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" лютого 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали цивільної справи окремого провадження за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має неповнолітніх дітей, яка 06.02.2026 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

У відповідності до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Як убачається із вимог, заявники просять суд: розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.07.2021 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 221; визнати, що після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживатимуть із матір`ю - ОСОБА_1 ; після розірвання шлюбу змінити прізвище ОСОБА_1 на її дівоче - ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи спільну заяву про розірвання шлюбу заявники зазначають, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2021. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейні стосунки між подружжям фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому вони дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Крім того, зазначають, що питання щодо місця проживання та виховання дітей вирішено мирним шляхом: після розірвання шлюбу діти проживатимуть з матір`ю, яка забезпечуватиме їхнє утримання та виховання, в той же час, батько не заперечує проти цього та братиме участь у матеріальному забезпеченні дітей.

За правилами частин 3, 4 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 1 статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

В той же час, матеріали заяви не містять письмового договору, який вирішує питання щодо місця проживання та утримання дітей після розірвання шлюбу, що підлягає усуненню заявниками.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За таких обставин, суддя дійшла висновку, про необхідність залишення заяви без руху та надати заявникам п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 175, 177, 185, 293, 294 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має неповнолітніх дітей - залишити без руху.

Надати можливість заявникам виправити недоліки в строк не більше ніж п`ять днів з дня отримання заявниками ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: