Справа № 198/128/26
Провадження № 2-н/0198/11/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 березня 2026 року с-ще Юріївка

Суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Білинський М.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в особі представника Васковець О.С., яка діє на підставі довіреності, звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 21 399,60 грн. за період з 01.06.2024 по 31.10.2025; 3% річних в сумі 537,97 грн.; інфляційних втрат в сумі 997,39 грн., а також судовий збір сплачений заявником в сумі 266,24 грн.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом ч. 5 ст. 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Так, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Заявник ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» просить стягнути заборгованість з боржника за спожиту електричну енергію за період з 01.06.2024 по 31.10.2025 у розмірі 21 399,60 грн. за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, на виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається з інформації, наданої на запит суду Виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 27.02.2026 за вих.№ 381/0/2-26, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними реєстру територіальної громади зареєстрованим не значиться.

Тобто, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 по якій наявний борг за надані послуги за спожиту електричну енергію за період з 01.06.2024 по 31.10.2025. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що домоволодіння за вказаною адресою належить останньому на праві власності, або ж перебуває у його користуванні.

З урахуванням наведеного, оскільки з представлених суду відомостей слідує, що боржник не зареєстрований за вказаною заявником адресою, а інших належних доказів, які б свідчили про проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , суду не представлено, а відтак є наявні підстави для відмови у видачі судового наказу. Виявлені неточності є свідченням невідповідності заяви вимогам ст. 163 ЦПК України та виключають можливість видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

А тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України внесена сума ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст.164-167,260-261,353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», що розташований за адресою: вул. Січових стрільців (Артема), буд. 4 Д, м. Дніпро, 49001 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зазначена адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.06.2024 по 31.10.2025, 3% річних та інфляційних втрат.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя М. В. Білинський