Справа №463/449/26
Провадження №2/463/924/26
УХВАЛА

судового засідання

16 лютого 2026 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі

Головуючої судді Бобрової Ю.Ю.

секретаря судового засідання Назара Р.М.

представниці позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання зобов`язати позивача надати до суду належним чином засвідчений переклад на французьку мову у двох примірниках позовну заяву з доданими до неї документами, ухвалу суду про відкриття провадження, а також судову повістку про виклик до суду відповідача, яка підлягає врученню відповідачу компетентним органом за місцем проживання відповідача разом із процесуальними документами. Вказав, що лише допомагає відповідачеві із правовою позицією, проте останній хоче отримувати документи особисто.

Представниця позивачки у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Окремо відзначила, що дане клопотання є нічим іншим як способом затягування розгляду справи про аліменти, що є неприпустимо зважаючи на інтереси дитини.

Суд, заслухавши аргументи сторін, вивчивши клопотання, приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів та заяв на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень на будь-якій стадії судового процесу може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини друга статті 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

На обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача покликається на те, що ОСОБА_5 - ОСОБА_6 є громадянином Франції, української мовою не володіє. Документи, які були направлені судом складені української мовою, а тому йому не зрозумілі, відтак просить судову кореспонденцію йому направляти у перекладі на французьку мову шляхом звернення до компетентного органу Швейцарської Конфедерації на території якої проживає відповідач за адресою: АДРЕСА_1 із судовим дорученням про вручення судових документів У разі недотримання зазначеної вище процедури відповідач, на його думку, не вважатиметься належним чином повідомленим про даний спір, а також про час і місце його розгляду.

Клопотання представника відповідача зводиться до необхідності перекладу: позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали суду про відкриття провадження, а також судової повістки про виклик до суду відповідача, яка підлягає врученню відповідачу компетентним органом за місцем проживання відповідача разом із процесуальними документами.

Оцінюючи підставність клопотання представника відповідача, суд виходить із наступного.

Щодо необхідності перекладу позовної заяви з доданими до неї документами.

У ретроспективі розгляд даного спору розпочався із надходження до Личаківського районного суду м. Львова 10.09.2025 позовної заяви про визначення місця проживання дитини із двома позовними вимогами: визначити місце проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року вказаний вище позов залишено без руху, надано встановлений закон строк для усунення недоліків, а саме надання доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви із додатками.

На виконання вимог ухвали судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року про залишення без руху представницею позивачки до суду надано митну декларацію про направлення відповідачу позовної заяви із додатками із зазначенням кількості та детального опису вкладення (а.с. 61, 62) на адресу відповідача, що співпадає із адресою, зазначеною представником відповідача у даному клопотанні.

Перевірши трекінг поштового відправлення судом встановлено, що останнє отримано відповідачем 09.10.2025.

Про те, що відповідачем отримана копія позовної заяви із додатками і свідчать всі його подальші дії, зокрема вступ у справу його представника адвоката Максимчука Ю.Р. Так 31.10.2025 ОСОБА_4 уклав договір правової допомоги з адвокатом, про що останній повідомив суд 31.10.2025 (а.с. 69).

06.10.2025 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрацію Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (а.с 67). Указану ухвалу надіслано всім учасникам справи, у тому числі відповідачу на його електронну адресу (а.с. 68).

Після чого до суду від адвоката Максимчука Ю.П. надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання у даній справі (а.с. 69), згодом інша заява про відкладення підготовчого судового засідання у даній справі (а.с. 81).

12.12.2025 представником відповідача адвокатом Максимчуком Ю.П. подано заяву про зупинення провадження у справі, оскільки 08.12.2025 Личаківським районним судом м. Львова відкрито провадження по справі № 463/11841/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_8 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації.

19.12.2026 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до набрання законної сили рішенням Личаківського районного суду м. Львова у цивільній справі № 463/11841/25 за позовом ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_8 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації.

Разом з тим у цивільній справі № 463/8541/25 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів роз`єднано; виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення аліментів.

Тобто з 09.10.2025 по 11.02.2026 питань з розумінням процесуальних документів у відповідача не виникало, його правова позицію була представлена адвокатом і тільки на етапі розгляду питання аліментів заявлене дане клопотання.

Резюмуючи, суд зазначає, що з огляду на ретроспективний аналіз розгляду даного спору правова позиція представника відповідача з зазначеного питання (покликання на те, що він тільки надає правову допомогу) є певною мірою непослідовною.

Згідно зі ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно зі статтею 80 Закону «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Тобто, суд у кожному конкретному випадку самостійно вирішує про необхідність міжнародного доручення.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» (далі по тексту - Конвенція) від 19.10.2000 Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 в м.Гаага.

Статтею 1 вказаної Конвенції передбачено, що ця Конвенція застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Для перекладу документів, які підлягають врученню в порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, суд з урахуванням обставин справи має право обрати один із варіантів: покласти на одну із сторін обов`язок з перекладу судових документів; самостійно залучити перекладача для перекладу судових документів відповідно до вимог цієї Конвенції. Остання окрім процедури судових доручень дозволяє безпосереднє надсилання кореспонденції стороні.

Так, ст. 5 Конвенції прямо вказує: «Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або

b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Стаття 10 Конвенції передбачає, що якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном,

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави,

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

У силу вимог п. b) ст. 15 цієї ж Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Як встановлено судом із відомостей, які містяться на офіційному сайті Гаазької конвенції з міжнародного права (https://www.hcch.net/en/instruments/conventions/status-table/notifications/?csid=409&disp=resdn) слідує, що Швейцарія не заперечує проти вручення юридичних документів через поштові канали безпосередньо адресату на території їхній території.

Крім цього, суд відзначає, що вимога щодо перекладу судових документів міститься у статті 5 Конвенції, яка не поширюється на вручення документів поштовими каналами відповідно до статті 10 (а) Конвенції. У Практичному керівництві із застосування Конвенції, яке розміщене на сайті Гаазької конференції (третє видання 2006 року та четверте видання 2016 року) та на сайті «Законодавство» Верховної Ради України (третє видання, 2006 року, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/998_a890) роз`яснюється, що альтернативні канали передачі в принципі не потребують перекладу документів, що підлягають врученню згідно з Конвенцією. Таким чином, сама Конвенція не вимагає перекладу документів, які направляються відповідачам поштовими каналами за кордон (п.п. 88-89 постанови Верховного Суду у справі 905/1060/21 від 23.05.2022).

Відтак, вручення відповідачу позовної заяви здійснене з дотриманням міжнародного та національного законодавства. Ба більше, всі подальші дії відповідача після цього свідчать про її отримання: вступ у справу після відкриття провадження представника відповідача, подача в інтересах ОСОБА_4 позову до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_8 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації; подання клопотання про зупинення провадження у цивільній справі про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Щодо необхідності перекладу ухвали суду про відкриття провадження

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова 06.10.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 463/8541/25 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрацію Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів надіслано всім учасникам справи, у тому числі відповідачу на його електронну адресу (а.с. 68).

Відповідно до норм ЦПК України всі судові рішення (ухвали, рішення суду) підлягають врученню учасникам процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК ухвали є одним із видів судових рішень.

Так, згідно зі статтею 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частина 2 ст. 496 ЦПК України визначає, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, Конвенція передбачає можливість використання судом різних каналів вручення документів за кордоном:

1) основний (статті 5, 6, 7) - через Центральний орган держави, що запитується;

2) альтернативні:

- прямі консульські канали без застосування заходів примусу (ч.1 ст.8);

- непрямі консульські канали (ч.1 ст.9 Конвенції);

- непрямі дипломатичні канали у виключних обставинах (ч.2 ст.9);

- поштові канали (ст.10(а));

- прямі зв`язки між судовими та іншими посадовими особами, чи іншими компетентними особами (ст.10(б));

- прямі зв`язки між особою, що бере участь у судовому процесі та судовими посадовими особами чи іншими компетентними особами (ст.10(с));

3) інші канали, які не регулюються Конвенцією:

- відповідно інших міжнародних угод (статті 11, 24, 25);

- національного законодавства держави яка вручає документи (ст.19).

Суд має право обрати канал вручення документів з урахуванням вимог Конвенції. Основний та альтернативні канали є рівнозначними, тому суд з урахуванням принципу пропорційності (конкретних обставин справи) має обирати відповідний канал вручення документів.

Суд відзначає, що позовна вимога про стягнення аліментів є одним із способів якнайкращого захисту інтересів дитини, а отже є пріоритетною та невідкладною.

У даній справі суд дійшов висновку про те, що відповідач може бути повідомлений про розгляд справи судом шляхом надсилання безпосередньо ухвали суду на електронну адресу відповідача. Цей канал дозволить зберегти розумний баланс між приписами щодо належного повідомлення відповідачів та розгляду справи про стягнення аліментів у розумні строки.

В Україні існує усталена судова практика, зокрема Об`єднана палата ВС у постанові від 08.02.2024 року у справі № 480/8341/22 дійшла висновку, що сам факт ненадіслання судом першої інстанції безпосередньо позивачеві копії судового рішення ухваленого за наслідками розгляду справи на паперових носіях (тобто засобами поштового зв`язку), але за наявності підтвердження належного надіслання (як і вручення) копії судового рішення представнику позивача (адвокату) із застосуванням ЄСІТС, не дає достатніх підстав вважати, що позивач не отримав судового рішення, відповідно не міг знати про результат розгляду своєї справи, з яким він, власне, не погоджується.

Отже, суд не повинен дублювати рішення особисто позивачу, якщо його доставлено до Електронного кабінету адвоката.

Адвоката Максимчука Ю.П. на його прохання було долучено до системи Електронний суд, що автоматично підтверджує отримання процесуальних документів у даній справі, винесених судом, зокрема і ухвали Личаківського районного суду м. Львова 06.10.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 463/8541/25 19.11.2025.

Щодо необхідності перекладу судової повістки про виклик до суду відповідача

У силу вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Як встановлено судом, представник відповідача отримував і отримує судові повістки у Електронний кабінет, що цілком відповідає вимогам ст. 14 ЦПК, бере участь у судових засіданнях, таким чином належним чином повідомленим про розгляд справи.

Керуючись ст. 13, 49, 128, 258, 496 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Максимчука Юрія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зобов`язання ОСОБА_3 надати переклад документів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 16.02.2026.

Суддя Юлія БОБРОВА