Справа № 533/115/26
Провадження № 2/533/204/26
(за правилами спрощеного позовного провадження)
11 березня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,
за участі: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
10.02.2026 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб, який зареєстрований між позивачем та відповідачем.
На обґрунтування позову позивачем зазначено, що між нею та відповідачем укладено шлюб, який 14.02.1998 зареєстрований Пригарівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2.
Від даного шлюбу спільних дітей не мають.
Примирення між сторонами неможливе.
Згідно ухвали суду справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява позивача з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує.
В разі неявки відповідача прохає постановити заочне рішення.
Окрім цього, прохала залишити надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 ».
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву позивача до суду не направив.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи
неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 14.02.1998 сторони уклали шлюб, який зареєстрований Пригарівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 26.05.1998).
Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть.
Від даного шлюбу спільних дітей не мають.
Майновий спір між сторонами відсутній.
Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Згідно до ст.110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.
Відповідно до ст.113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 ».
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, отже звільнена від сплати судового збору, що підтверджується копією довідки МСЕК №172923 від 13.04.1994.
Окрім цього, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, отже звільнена від сплати судового збору.
З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судових витрат при подачі позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи те, що відповідач звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, а тому суд вважає що судові витрати у виді судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 110112, 113 СК України, ст. 12, 14, 19, 76, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Шлюб, який зареєстрований 14 лютого 1998 року Пригарівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2, між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , картка платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , картка платника податків судом не встановлено) розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 - залишити право надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 ».
Судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.
Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення після набуття чинності направити для реєстрації до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Суддя М. М. Оксенюк