Справа № 128/2996/22
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 21.12.2022 відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче засідання.

09.01.2023 відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву.

18.01.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Власюк І.Т. подав відповідь на відзив.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 18.07.2023 у справі № 128/2996/22 призначив судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; до отримання висновку експертизи провадження у справі зупинив.

08.08.2025 з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернули цивільну справу № 128/2996/22 разом із висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4897/23-21 від 07.08.2025.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 12.08.2025 поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання.

13.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Власюк І.Т. подав заяву про зміну підстав позову, в якій зазначено, що «позовні вимоги були обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідач встановила огорожу частково на земельній ділянці позивача, встановила інші господарські споруди, посадила на земельній ділянці позивача багаторічне високоросле насадження (дерево), таким чином чиняться перешкоди позивачеві у користуванні ним своєю земельною ділянкою, і такими діями порушені права позивача як землевласника (має місце порушення меж земельної ділянки). Ухвалою від 18.07.2023 суд призначив судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 08.08.2025 з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернули цивільну справу N? 128/2996/22 разом із висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4897/23-21 від 07.08.2025. Як вбачається з висновку експерта, з боку відповідача ОСОБА_2 наявні певні порушення меж земельної ділянки, внаслідок чого фактична площа її земельної ділянки збільшилася на 5 кв. м, за рахунок земельної ділянки позивача. Крім цього, експертизою встановлено, що споруджений відповідачем паркан знаходиться на земельній ділянці позивача, збудована споруда (навіс) теж частково виходить за межі належної відповідачу земельної ділянки, водостічна труба з навісу повністю знаходиться на земельній ділянці позивача. Незважаючи на те, що збудовані будівлі та інші об`єкти (навіс, зелені насадження та ін.) переважно знаходяться на земельній ділянці відповідача, в їхньому розміщенні позивач вбачає порушення будівельних норм та принципів добросусідства. Таке розташування майна відповідача спричинює позивачу незручності та порушує його право як землекористувача, незважаючи на те, що дані об?єкти знаходяться переважно на земельній ділянці відповідача (затемнення, засмічення від опалого листя, потрапляння води з даху навісу та ін.). Позивач вважає, що відповідачем не дотримано принципу добросусідства, передбаченого ст. 103 ЗК України. Враховуючи вищезазначене, позивач має намір змінити підставу свого позову, де підставою позову буде порушення відповідачем правил забудови (ДБН) та принципу добросусідства, при чому предмет позову та позовні вимоги (усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов?язання відповідача вчинити певні дії, які можуть бути скореговані за наслідком проведення відповідної експертизи) залишаються без змін. Для встановлення конкретних порушень правил забудови (та інших обставин, які мають суттєве значення для справи) з боку відповідача позивач має намір в судовому засіданні подати відповідне клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Тому просить прийняти заяву про зміну підстав позову».

16.02.2026 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Усов Ю.В. подав заперечення на заяву про зміну підстав позову, в якому зазначено, що « ОСОБА_1 до ОСОБА_2 була заявлена позовна вимога такого змісту: «прошу ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача (кадастровий номер :02:006:0515, адреса: АДРЕСА_1 ) шляхом зобов?язання ОСОБА_2 знести за її рахунок збудований на земельній ділянці позивача паркан, будівлі та викорчувати/зрізати розташоване не межі земельних ділянок високоросле насадження (дерево)». Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 визначив, що предметом спору у справі є його земельна ділянка, яка, як він вважає у своєму позові, була захоплена відповідачем ОСОБА_2 та на якій відповідач незаконно звела певні будівлі. У своєму позові позивач вважає, що саме таке «захоплення» чинить йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою і саме такі перешкоди він просить усунути, заявивши про це позовну вимогу. З самого початку свого позову ОСОБА_1 зазначив правові підстави пред?явленого ним позову та послався на п.п. «г», «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України, ч.ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України, п. 6.1.41 ДБН України, які, з його точки зору, були порушені відповідачем. Зазначені норми права вказують на дотримання правил добросусідства у земельних правовідносинах та дотриманні ДБН при забудові земельних ділянок. У поданій представником позивача заяві про зміну підстав позову зазначено про те, що зміна підстав позову полягає у «порушенні відповідачем правил забудови (ДБН) та принципу добросусідства». При цьому представник позивача знову ж таки посилається на ті ж самі норми Земельного Кодексу України та Державні будівельні норми. Таким чином, жодної зміни підстав пред`явленого ОСОБА_1 позову не відбулося. Звернувшись до суду із заявою про зміну підстав позову представник позивача фактично порушує новий спір, який стосується вже не «незаконної забудови земельної ділянки ОСОБА_1 », а порушення правил забудови земельної ділянки відповідача, що є неприпустимим з точки зору наведених вище норм процесуального права. Тому просить відмовити у прийнятті заяви про зміну підстав позову».

У підготовче засідання 16.02.2026 учасники справи не з`явились, хоч у встановленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Власюк І.Т. попередньо подав до суду заяву, у якій просить підготовче засідання, призначене на 16.02.2026, провести за його відсутності, заяву про зміну підстав позову підтримує, просить не закривати підготовче провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Усов Ю.В. у запереченні на заяву про зміну підстав позову просив підготовче засідання, призначене на 16.02.2026, провести без участі відповідача та її представника.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Будь-які інші заяви чи клопотання учасники справи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 16.02.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки основною умовою для відкладення підготовчого засідання не є відсутність учасників справи, а неможливість вирішення процесуальних питань у відповідному підготовчому засіданні.

Оглянувши заяву про зміну підстав позову та матеріали цивільної справи № 128/2996/22, суд дійшов такого висновку.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в межах конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16.05.2024 (справа №990/29/24).

Згідно з висновками Верховного Суду, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 (справа №924/1473/15) та у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 (справа №922/2575/19), від 22.07.2021 (справа №910/18389/20).

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 вказує, що відповідач порушує його права як суміжного землевласника, порушує правила забудови та принципи добросусідства.

Звертаючись із заявою про зміну підстав позову, позивач вказує, що має намір змінити підставу свого позову, де підставою позову буде порушення відповідачем правил забудови (ДБН) та принципу добросусідства, при чому предмет позову та позовні вимоги (усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов?язання відповідача вчинити певні дії, які можуть бути скореговані за наслідком проведення відповідної експертизи) залишаються без змін.

Зі змісту поданої заяви про зміну підстав позову слідує, що позивач, не змінюючи первісних фактичних обставин, доповнив їх обставинами, якими обґрунтовується порушення відповідачем ОСОБА_2 права позивача ОСОБА_1 як суміжного землевласника, та нормами матеріального права, що не є зміною підстав позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про зміну підстав позову.

Керуючись статтями 49, 211, 247, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича про зміну підстав позову у справі № 128/2996/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Підготовче засідання у цивільній справі № 128/2996/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відкласти до 10 год 30 хв 23 березня 2026 року, продовживши строк підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ