Справа № 944/6724/24
Провадження №2-о/944/38/26
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

11.02.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Джуфер Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат Кузьменко В.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув під час виконання військового обов`язку, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з квітня 2022 року по жовтень 2024 року.

В обґрунтування зави зазначає, що з квітня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без укладення шлюбу. Вели господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Разом виховували дітей заявника: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично одразу почали називати його батьком. ОСОБА_5 на той час, з 15.03.2022 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 .

30 квітня 2022 року ОСОБА_5 поїхав на фронт, залишивши банківську картку ОСОБА_3 , щоб вона знімала його грошове забезпечення і відкладала на спільне майбутнє. У вересні 2022 року ОСОБА_5 приходив у відпустку на тиждень. В особовій справі військовослужбовця зазначав ОСОБА_3 як дружину і місце свого проживання місце реєстрації ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

У лютому 2023 року перебував на лікуванні з діагнозом холодової травми стоп, після цього почалися постійні проблеми із ногами, у зв`язку із чим він знаходився на стаціонарному лікуванні у липні, вересні, листопаді 2023 року. Весь цей час ОСОБА_3 відвідувала його, підтримувала та витрачала великі кошти на лікування. У березні 2023 року ОСОБА_3 відвідувала чоловіка за місцем дислокації військової частини у АДРЕСА_2 .

11 жовтня 2023 року ОСОБА_5 приїхав у відпустку додому, освідчився ОСОБА_3 і запропонував одружитися. Цей сюрприз допомагала йому зробити донька ОСОБА_3 ОСОБА_8 , бо відносини з дітьми були чудовими і він дуже їх полюбив.

27 червня 2023 року ОСОБА_5 отримав вогнепальне осколкове наскрізне поранення м`яких тканин лівого плеча, і знову перебував на стаціонарному лікуванні. На реабілітації перебував за місцем свого проживання, де ОСОБА_3 доглядала за ним. Після лікування він повернувся проходити військову службу.

21.10.2024 відповідно сповіщення сім`ї №15579 ІНФОРМАЦІЯ_6 , молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув від поранень несумісних з життям ІНФОРМАЦІЯ_7 в районі населеного пункту Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. Поховання відбулось 24.10.2024.

Як дружині, ОСОБА_3 була вручена медаль за відвагу за загиблого ОСОБА_5 .. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 необхідно їй для отримання соціального захисту членів сімей загиблих захисників України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується Актом №304 встановлення факту місця проживання від 29 жовтня 2024 року.

За час спільного проживання купувалися речі, взуття, смарт-годинник донечці, навушники, дружині золотий браслет, мобільний телефон, сину велосипед, сплачували за гуртки дітей. Крім того, ОСОБА_5 постійно перераховував грошові кошти ОСОБА_3 на потреби сім`ї, про що свідчать виписки за картковим рахунком Укрсіббанку ОСОБА_3 . Вони збирали кошти, міняли на долари для покупки житла. В телефонах дітей ОСОБА_5 зазначався як «тато», а в його телефоні діти ОСОБА_3 , як «син» та «донька».

Про відносини ОСОБА_3 та загиблого ОСОБА_5 , як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких вони зображені у сімейному колі на риболовлі, з друзями та на сімейному відпочинку. Фотокартки посилок для військовослужбовця у місця дислокації військової частини від сім`ї із дитячими малюнками. Скріншоти з мобільних телефонів ОСОБА_3 , її доньки ОСОБА_8 , сина ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, просить заяву задовольнити.

30.01.2025 представник Міністерства оборони України Кравців Р.Ю. скерував через систему «Електронний суд» письмові заперечення, в яких зазначає, що самі по собі факти спільної присутності їх на святах або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї. Встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення факту проживання з загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Так, як вбачається з заяви, метою встановлення даного факту, є також отримання одноразової грошової допомоги, однак чинне законодавство надає можливість військовослужбовцю особисто розпоряджатись одноразовою грошовою допомогою та обрати коло осіб, які на випадок його загибелі, можуть отримати грошову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, заявником не долучено письмового розпорядження ОСОБА_5 щодо отримання коштів на випадок його смерті.

З урахуванням наведеного просить в задоволенні заяви відмовити.

30.01.2025 представник Міністерства оборони України Кравців Р.Ю. скерував через систему «Електронний суд» клопотання, в якому просив залучити до розгляду справи як заінтересованих осіб: ОСОБА_10 , бабцю ОСОБА_5 та колишню дружину ОСОБА_11 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2025 клопотання ОСОБА_2 та представника Міністерства оборони України задоволено, залучено в якості заінтересовани осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до участі в справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

18.03.2025 ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що в провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа за заявою ОСОБА_4 до Міністерства оборони, ГУ ПФУ у Львівській області, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні. До матеріалів даної позовної заяви долучено Акт обстеження матеріально-побутових умов №973 від 07.11.2024 та довідку №25/24 від 28.11.2024, видані ОСББ «Оберіг-ДГ-17, відповідно до яких ОСОБА_5 проживав разом з своєю бабусею ОСОБА_4 з лютого 2022 року по день загибелі в АДРЕСА_3 , бабця була на його утриманні та він сплачував комунальні послуги.

Таким чином, ОСОБА_5 не міг одночасно проживати в один і той же час в м.Миколаєві із бабусею ОСОБА_4 та в с. Морянці з заявницею ОСОБА_3 . Крім цього, вважає, що придбання взуття, смарт-годинника, золотого браслету, велосипеда, які нібито придбав для сім`ї ОСОБА_5 є надуманими, вказані заявницею тільки для того, щоб отримати одноразову грошову допомогу, яка має виплачуватись дітям ОСОБА_5 . Крім цього, між заявницею та загиблим ОСОБА_5 жодних взаємних прав та обов`язків не було і не могло бути. Заявниця не надала таких до матеріалів справи. Якщо б ОСОБА_5 бажав бути сім`єю із ОСОБА_3 , то за два роки, про які вказує заявниця, міг офіційно укласти з нею шлюб, а отже, їхні відносини не були притаманні сім`ї. Крім цього, ОСОБА_5 був призваний 15.03.2022 року на військову службу, то останній фізично не міг спільно з заявницею вести спільне господарство, мати спільний бюджет, спільно виховувати дітей. Достовірними доказами виписки з карткових рахунків про перерахування коштів ОСОБА_3 не можуть вважатись, оскільки з таких не вбачається, що саме ОСОБА_5 міг перераховувати вказані кошти, яких і сам не мав в наявності, оскільки у в/ч йому кошти не нараховувались довгий час. Також додає, що покійний ОСОБА_5 деякий час проживав з ОСОБА_12 і в них народилась дочка ОСОБА_13 , яка добровільно надала переписку із ОСОБА_14 , в якій остання жалілась на відносини із ОСОБА_5 та що вона є незалежною і себе з дітьми сама забезпечує.

З урахуванням наведеного, просить у задоволенні заяви відмовити.

09.04.2025 представник ОСОБА_2 , адвокат Джуфер Б.М. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що згідно представлених заявником доказів, вони з ОСОБА_5 з квітня 2022 року проживали однією сім`єю в с.Морянці, однак фактично ОСОБА_5 не міг проживати за даною адресою з огляду на наступне. 30 квітня 2022 року ОСОБА_5 поїхав на фронт. У вересні 2022 року ОСОБА_5 був у відпустці тиждень. У березні 2023 року ОСОБА_3 відвідувала ОСОБА_5 у м.Бахмут. У липні-листопаді 2023 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні, де заявниця його відвідувала. 11 жовтня 2023 року перебував у відпустці тиждень. З грудня 2023 року по березень 2024 року перебував на гауптвахті. З березня 2024 року по день загибелі, ОСОБА_5 перебував на передовій на війні. Таким чином ОСОБА_5 разом із заявницею в с.Морянці Яворівського району Львівської області міг перебувати сумарно близько двох місяців. Крім цього, відносини ОСОБА_15 і ОСОБА_5 не притаманні сім`ї, про що свідчить й той факт, що за вказаний період вони не одружились, загиблий ОСОБА_5 не склав особисте розпорядження на користь ОСОБА_3 про отримання грошової допомоги.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні заяви відмовити.

18.04.2025 ОСОБА_2 подала до суду пояснення, в яких зазначає, що 03.04.2025 в судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 дала пояснення, в тому числі повідомила, що їй як дружині загиблого ОСОБА_5 прийшло сповіщення про його загибель. Однак 09.04.2025 під час ознайомлення у ІНФОРМАЦІЯ_8 із матеріалами справи, які направлялись до Міністерства оборони для виплати одноразової допомоги, отримала копію сповіщення №31 про загибель ОСОБА_5 від 19.10.2024, відповідно до якого таке сповіщення адресувалось його матері, а не на ім`я ОСОБА_3 .

В документах облікової військової справи ОСОБА_5 заявниця ОСОБА_3 не була записана як його цивільна дружина, а тому сповіщення військової частини від 19 жовтня 2024 року було оформлено на ім`я його матері та ІНФОРМАЦІЯ_9 , а тому вважає доказ, Сповіщення №15579 є неналежним та недостовірним доказом спільного проживання заявниці із загиблим ОСОБА_5 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

В судове засідання представник Міністерства оборони України не з`явився, однак 12.05.2025 скерував до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Міністерства оборони, щодо задоволення заяви ОСОБА_3 заперечує.

В судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_4 та представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечила в повному обсязі, пояснила що ОСОБА_3 не проживала разом з ОСОБА_5 . Основна мета встановлення даного факту є отримання коштів, які виплачуються Державою після загибелі військовослужбовців. Також зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 2014 по 2018 роки, від даного шлюбу у них є син ОСОБА_16 8 років. Він неодноразово приїжджав до сина, перераховував йому кошти кожен місяць, дзвонив, навідувався до школи. Крім цього додала, що ОСОБА_3 на цвинтар до ОСОБА_5 не приїжджає, хоча має реальну можливість приїхати. Крім цього, з часу поховання вона жодного разу не бачила ОСОБА_3 на могилі загиблого ОСОБА_5 . Враховуючи наведене, а також надані письмові пояснення по даній заяві, просить в задоволенні заяви відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що проживала з ОСОБА_5 близько 1 року з 2016 по 2017 роки, без реєстрації шлюбу, поки він не попав в місця позбавлення волі, коли вийшов, вони продовжили проживати разом, однак згодом він знову потрапив за грати. ІНФОРМАЦІЯ_10 у них народилась дочка ОСОБА_13 , з якою він спілкувався 3-4 роки по телефону, дитина його знає в лице. Коли вийшов на волю, то вирішив долучитись до лав ЗСУ. 31.08.2022 вони зустрілись, проводили час разом, пропонував їй переїхати до нього в Миколаїв, казав, що має там житло, однак вона не могла погодитись, оскільки ще доглядала за бабусями. Вважає, що з заявницею в нього були відносини не притаманні подружжю, оскільки він туди їзди тимчасово та повертався назад до ОСОБА_17 . Звернула увагу, що він не міг забезпечувати сім`ю заявниці, оскільки коли воював то позичав у неї кошти.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані докази і матеріали, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`активно оцінивши докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Суд зазначає, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) вказано, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_3 просила встановити факт проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вказуючи, що з квітня 2022 року проживала разом з ОСОБА_5 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. В заяві вказує, що встановлення даного факту необхідно для отримання соціального захисту члена сімей загиблих захисників України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», що в свою чергу надасть заявнику право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

У своїх письмових поясненнях від 18.03.2025 заінтересована особа ОСОБА_2 заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_5 фізично не міг проживати спільно з заявницею, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, спільно виховувати дітей, оскільки проходив службу в ЗСУ та часто перебував в м.Миколаєві, спілкувався з їх спільним сином, проводив з ним час, навідувався до школи.

Крім цього, як з`ясувалось під час судового розгляду в провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа №447/3214/24 за позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, ГУ ПФУ у Львівській області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту утримання ОСОБА_5 бабці ОСОБА_4 . До матеріалів даної справи долучено докази того, що ОСОБА_5 з лютого 2022 року по день його загибелі проживав в АДРЕСА_3 .

Крім цього свідок ОСОБА_12 заперечувала факт проживання заявника та ОСОБА_5 як подружжя, без реєстрації шлюбу. Вважала, що з заявницею в нього були відносини не притаманні подружжю, оскільки він здійснював короткочасні візити в с.Морянці та повертався назад до ОСОБА_17 . Свідок також повідомила, що згідно переписки, яку вона вела з заявником, остання зазначила, що є незалежна від ОСОБА_5 та сама може забезпечувати сім`ю. Звернула увагу, що він не міг забезпечувати сім`ю заявниці, оскільки коли воював то позичав у неї кошти.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_3 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Висновок суду про наявність спору обґрунтовується тим, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може розглядатися за правилами окремого провадження у разі відсутності спору, водночас у справі, яка розглядається, заінтересовані особи заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_3 .

Встановивши, що ОСОБА_2 зазначала про те, що встановлення юридичного факту, про який просить ОСОБА_3 , впливає на її права та може впливати на права свідка ОСОБА_12 та бабці ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у цій справі наявний спір про право, внаслідок чого заява ОСОБА_3 не може розглядатися в порядку окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22), від 31 травня 2023 року у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23) та від 01 травня 2024 року у справі №758/3298/23 (провадження 61-1305 св24).

Таким чином судом встановлено, що в даному випадку має місце спір про право, оскільки заінтересована особа ОСОБА_2 , як і свідок ОСОБА_12 не визнають факту проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_5 , що фактично унеможливлює вирішення поставлених заявником вимог в порядку окремого провадження.

Отже із заявлених заявником вимог виник спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику, що він має право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_3 право вирішити спір шляхом подачі позову на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя М.О. Білецька