Справа № 203/1548/26
Провадження № 2-о/0203/69/2026
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 лютого 2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали заяви окремого провадження ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить: встановити факт, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Представником заявника в заяві вказано, що після смерті бабусі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 отримала право на оформлення спадщини за законом, однак з даною метою, чинним законодавством вимагається подання документів, що підтверджують факт споріднення. Як вбачається із заяви, ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем реєстрації бабусі, але останнім було зазначено про необхідність звернення до суду з метою встановлення факту родинних відносин.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак, всупереч зазначеним вимогам, заявником не долучено підтверджуючих документів звернення до нотаріуса та отримання відмови у вчиненні нотаріальних дій.

Як зазначалось, ч.4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Усі дані про заінтересовану особу повинні відповідати вимогам п 2 ч З ст. 175 ЦПК України.

Суд зазначає, що до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи.

Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення», залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Відповідно до листа Верховного суду від 01.01.2012 « Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Однак, заявник скеровуючи заяву до суду, не зазначає заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що зазначена заява подана без належного дотримання вимог, передбачених діючим законодавством, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, роз`яснивши наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Повідомити заявника про залишення вказаної заяви без руху та надати йому десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити заявнику, що виправлені недоліки слід викласти в новій редакції заяви.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву визнати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іваницька