ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м.Суми

Справа №592/909/25

Номер провадження 22-ц/816/218/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Замченко А. О. , Черних О. М.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Панченко Анни Сергіївни

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2025 року, в складі судді Шияновської Т.В., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

21 січня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 09 січня 2023 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії до 200000 грн, на 12 місяців з пролонгацією, з процентною ставкою 40,8%, тип кредитної карти «Універсальна» Gold. Відповідач при підписанні анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 19 грудня 2024 року становить 61936,89 грн та складається з 49978,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11958,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 61936,89 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2025 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 січня 2023 року в розмірі 49 978 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн 84 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1954,71 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Панченко Анна Сергіївна, подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції від 14 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 11958,05 грн заборгованості за простроченими відсотками, оскільки вважає, що вказане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судом було недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини, що мають значення для справи, відтак рішення в оскаржуваній частині є необґрунтованим.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу представник позивача посилається на те, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Представник позивача зауважує, що 20 жовтня 2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт споживчого кредиту. 09 січня 2023 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови:

- тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн (п.1.2 Договору);

- тип кредитної карти: Картка «Універсальна» GOLD;

- строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);

- процентна ставка, відсотків річних: 40,8 % (п.1.3. Договору);

- кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору);

- розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості? але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору);

- проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п.1.5 та п.2.1.1.2.12. Договору).

Також зазначає, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 08/26, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

Крім того, представник позивача звертає увагу, що для можливості користування рахунком, відповідачем додатково отримано кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії 08/27, тип картка «Універсальна» GOLD. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

На думку представника позивача, вказані обставини в сукупності спростовують висновки рішення суду першої інстанції від 14 березня 2025 року про те, що надані до суду документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 26-30).

Згідно вказаної заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, ОСОБА_1 погодився з наступними умовами кредитування у тому числі із процентною ставкою, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн (п.1.2 Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна» GOLD; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40,8 % (п.1.3. Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості? але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п.1.5 та п.2.1.1.2.12. Договору).

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 січня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, оскільки паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача, а заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 09 січня 2023 року містить розмір відсоткової ставки як для карт Універсальна, так і для карт Універсальна Gold. Крім того, докази на підтвердження типу кредитної карти, яка була видана ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» процентів за договором кредиту.

Однак, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

До матеріалів справи представником позивача додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку підписано боржником за допомогою аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису).

Відтак, підписавши вказану Заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

За змістом частин 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, відтак ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Згідно з ч. 3 ст. 645 ЦК України, за згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 та ч. 1 ст. 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною.

Доказом наявності факту виконання позивачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів.

Із виписки за договором №б/н за період з 01 січня 2023 року по 19 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично користувався встановленим кредитним лімітом: оплачував покупки, знімав готівку в банкоматі, проводив поповнення мобільного рахунку, здійснював перекази на карти інших одержувачів через додаток Приват24, постійно здійснювалося автоматичне списання коштів за користування кредитним лімітом (а.с. 20-25).

Тобто, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, - фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією), тому повинен сплачувати процентну ставку.

Колегія суддів не погоджується із доводами суду першої інстанції з приводу того, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09 січня 2023 року містить розмір відсоткової ставки як для карт Універсальна, так і для карт Універсальна Gold, а також з тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження типу кредитної карти, яка була видана ОСОБА_1 , виходячи з того, що згідно розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а.с.17-19), відповідачу нараховувалась процентна ставка на прострочений кредит саме у розмірі 40,8 %, який згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09 січня 2023 року визначений для картки Універсальна Gold.

В матеріалах справи міститься заява відповідача, в якій останній не заперечує факт укладання кредитного договору, погоджується сплачувати тіло кредиту, проте не згоден із сумою нарахованих відсотків (а.с.47).

Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам договору, та вважає, що наявні правові підстави для стягнення заборгованості з боржника за відсотками у повному обсязі. Обов`язок сплатити відсотки відповідачем не спростований.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягає скасуванню на підставі п.1,3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 11 958 грн 05 коп заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за договором б/н від 09 січня 2023 року.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає компенсації у розмірі 2422,40 грн фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та у розмірі 3028 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) 11 958 грн 05 коп заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за договором б/н від 09 січня 2023 року.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2025 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) судові витрати у сумі 2422,40 грн за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) судові витрати у сумі 3028 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: А. О. Замченко

О. М. Черних