Провадження № 2-н/761/25/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що вона проживає разом з дітьми окремо від свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки останній неодноразово вчиняв щодо неї насильство та періодично проходить лікування від алкогольної залежності. ОСОБА_2 надає кошти на утримання спільних малолітніх дітей, але на власний розсуд визначає розмір, періодичність та спосіб їх надання. У зв`язку з цим вона просить суд стягнути з останнього аліменти.

До Шевченківського районного суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшли заперечення відносно заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

В своїх запереченнях ОСОБА_2 зазначає, що 03.09.2011 року між ним та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1653. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2025 року шлюб між сторонами було розірвано.

Він зазначає, що до березня 2025 року вони з ОСОБА_1 та дітьми проживали разом у спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З березня 2025 року він орендував квартиру АДРЕСА_2 у тому ж будинку. Проте, починаючи з червня 2025 року та на даний час їх спільні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з ним, він фактично забезпечує їх виховання та догляд.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу, оскільки існує спір між сторонами щодо визначення місця проживання дітей, вважаючи, що справу необхідно розглядати в позовному провадженні.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Частиною 3 цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Таким чином, у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, з яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Проте, враховуючи наведені вище обставини, між сторонами наявний спір щодо визначення місця проживання дітей, що унеможливлює розгляд справи в наказному провадженні та є підставою для відмови у видачі судового наказу.

З матеріалів заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 161,165, 166, 167 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання дітей.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: