Справа № 752/4244/26
Провадження №: 6/752/264/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Осадчук А.В., за участю представника заявника адвоката Білокура В.В., представника заінтересованої особи (стягувача) адвоката Гук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за заявою адвоката Білокура Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: компанія «PE INVESTMENTS LIMITED», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Білокур Віталій Вікторович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: компанія «PE INVESTMENTS LIMITED», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна.

Обґрунтовуючи заяву адвокат посилається на те, що 19.09.2022 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист № 824/191/21, в якому зазначене наступне: «Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 28 вересня 2020 року, ухваленого у складі: професора Захарі Дугласа - голова арбітражної колегії, Ольги Баглай, ОСОБА_2 , у справі № 153056, № 153057, № 153058 (консолідовано під № 153056) за позовом Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED» до Компанії «NOYEX CAPITAL LIMITED», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Компанії «STARWELL ENTERPRISES LIMITED» про відшкодування збитків та компенсації. Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі № 153056, № 153057, № 153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000,00 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED». Постановою приватного виконавця Ярушевської Тетяни Ігорівни від 26.09.2022 року відкрито виконавчі провадження НОМЕР_2 та НОМЕР_3, зведені у виконавче провадження № НОМЕР_4. Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням складає 612 436 754 грн 80 коп. (основна сума стягнення складає 15 225 000 доларів США, що еквівалентно 556 756 935 грн на дату відкриття виконавчого провадження; сума основної винагороди приватного виконавця складає 15 225 00 доларів США, що еквівалентно 55 675 693 грн 50 коп. на дату відкриття виконавчого провадження; 2943 грн судовий збір; 889 грн витрати виконавчого провадження). У березні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна звернулась до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Ухвалою Подільського районного суду від 30.03.2023 року у справі №824/191/21 подання приватного виконавця задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 05.10.2023 року скасовано ухвалу Подільського районного суду від 30.03.2023 року у справі № 824/191/21 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та справу направлено за встановленою законом підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2023 року у справі №824/191/21, залишеною в силі постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2024 року, задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Тетяни Ігорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Зазначає, що ОСОБА_1 з вересня 2023 року працює в ТОВ «Інвестпрофконсалт» на посаді керівник проєктів та програм, що підтверджується витягом із трудової книжки та копією наказу № 1 про прийняття на роботу від 31.08.2023 року. Таким чином, на сьогодні заявник має суттєві обставини, які обґрунтовують необхідність його виїзду закордон, а саме необхідність виїзду у службове відрядження до Великої Британії. Станом на дату подачі заяви у боржника наявна діюча віза у Великобританію, а також боржник знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 14.01.2025 р. Зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон необхідно заявнику у зв?язку з виконанням трудової діяльності. Специфіка господарської діяльності ТОВ «Інвестпрофконсалт», в якому ОСОБА_1 працює на посаді керівника проектів та програм, потребує постійного пошуку постачальників та партнерів як в Україні так і закордоном, у зв`язку з чим трудова діяльність ОСОБА_1 передбачає закордонні відрядження. Як вбачається з копії Посадової інструкції керівника проектів та програм ТОВ «Інвестпрофконсалт» до трудових обов?язків ОСОБА_1 також входять наступні посадові обов`язки: здійснювати керівництво розробкою пропозицій та заходів щодо розвитку прогресивних форм зовнішньоекономічних зав`язків, науково-технічного та економічного співробітництва із зарубіжними країнами, організовувати встановлення прямих, виробничих та торгівельних зав`язків, кооперації з іноземними компаніями, здійснювати представництво інтересів товариства за кордоном з питань, що стосуються комерційної діяльності, відбувати у закордонні відрядження з метою налагодження комерційної співпраці з іноземними компаніями, здійснювати підготовку та брати участь у переговорах з іноземними підприємствами та фірмами, приймати участь у міжнародних виставках з метою розширення географії продажів, пошуку нових партнерів та виходу на нові ринки. Таким чином, очевидно, що трудова діяльність ОСОБА_1 передбачає необхідність виїзду за межі України. ТОВ «Інвестпроконсалт» бере на себе обов`язки сплати всіх витрат, пов`язаних з відрядженням ОСОБА_1 , на підтвердження чого, додається гарантійний лист ТОВ «Інвестпрофконсалт» від 04.02.2026 р. № 4301/26. На даний час виконання боржником своїх трудових (посадових) обов`язків ускладнено через встановлене судом тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Таке обмеження наразі жодним чином не сприяє погашенню боржником заборгованості за виконавчими документами і може бути наслідком звільнення боржника з посади керівника проектів та програм, що у свою чергу більшою мірою ускладнить можливості боржника щодо погашення заборгованості перед стягувачем. Заявник повідомляє, що він не ухилявся та не ухиляється від виконання рішення суду, а на протязі вже досить тривалого часу здійснює всі необхідні та можливі дії з метою виконання рішення суду. 11.10.2023 р. ОСОБА_1 подав виконавцю декларацію про майновий стан боржника. З 01.09.2023 р. гр. ОСОБА_1 працевлаштований в ТОВ «Інвестпрофконсалт» на посаді «Керівник проектів та програм», про що листом від 18.10.2023 було повідомлено приватного виконавця. Боржником систематично здійснюється добровільне часткове погашення заборгованості, що стягується в межах виконавчого провадження, що підтверджується копіями квитанцій, з 11.10.2023 по дату подачі заяви вже сплачено 471 452,20 грн. В грудні 2025 року боржник отримав річну премію в сумі 90 000 грн., яку в повному обсязі, за вирахуванням податків, а також 20%, які в автоматичному порядку сплачуються бухгалтерією підприємства за виконавчим провадженням № НОМЕР_5, а саме 55 440 грн він направив на погашення боргу. Факт сумлінного виконання своїх обов`язків підтверджується також листом приватного виконавця Ярушевської Т.І. у відповідь на адвокатський запит Кузьміної К.О. , в якому вона підтверджує факт добровільної систематичної сплати грошових коштів ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, а також не зазначає жодних обставин, які свідчать про ухилення від виконання судового рішення. З 02.02.2026 року гр. ОСОБА_1 змінив своє місце реєстрації, а також з 01.12.2025 р. в нього змінився рівень заробітної плати. На виконання Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення повідомив про зміни цих обставин приватного виконавця Ярушевську Т.В. Таким чином, боржником здійснюються дії, які направленні на погашення боргу по виконавчому провадженню, в межах якого було задоволено подання державного виконавця та тимчасово заборонено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Вищезазначені дії зі сторони боржника повністю спростовують твердження про його бездіяльність та ухилення від виконання зобов`язань та підтверджують, що боржник намагається сумлінно та безперешкодно здійснювати та вчиняти всі можливі від нього дії, з метою сприяння та забезпечення виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, заявник просив суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , яке було накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 р. у справі № 824/191/21-ц.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026 для розгляду цивільної справи №752/4244/26 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2026 року прийнято до розгляду заяву, призначено судове засідання.

Від представника заінтересованої особи Компанії «PE INVESTMENTS LIMITED» адвоката Гук О.О. надійшли письмові заперечення на заяву, в яких зазначено наступне.

У своїй заяві представник ОСОБА_1 посилається на те, що жодним чином не ухиляється від виконання рішення суду, здійснює всі необхідні та можливі дії з метою виконання рішення суду, а саме: здійснює погашення боргу по виконавчому провадженню та щомісячно сплачує на рахунок приватного виконавця частину заробітної плати. Обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 призводить до порушення його конституційних та встановлених міжнародними актами прав. Натомість, вказані обставини були підставою для апеляційного оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 у справі №824/191/21 та були перевірені постановою Київської апеляційного суду від 10.04.2024, якою апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2023 - залишено без змін та постановою Київської апеляційного суду від 10.02.2025 року по справі №757/35973/24-ц, якою було скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 року. Крім того, за цими самими обставинами були підставою для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 у справі №824/191/21 за заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, яка розглянута Печерським районним судом м. Києва 30.04.2024 року та були перевірені постановою Київської апеляційного суду від 10.04.2024, якою апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2023 залишено без змін. Зазначає, що представником ОСОБА_1 в своїй заяві вже в четверте було зазначено про ті самі обставини які були підставою для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2023 у справі №824/191/21, що вже були перевірені постановою Київської апеляційного суду від 10.04.2024 року, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2024 року та постановою Київської апеляційного суду від 10.02.2025. Тобто, представником ОСОБА_1 в своїй новій заяві зазначено лише нову обставину про те, що йому необхідно виїхати за кордом у зв`язку з службовим відрядженням. Натомість, у своїй заяві не зазначено, як дане службове відрядження може вплинути на виконання рішення суду та погашення боргу, який становить 15 225 000 доларів США. ОСОБА_1 намагається скасувати обмеження виїзду за кордон, яке було накладено до повного погашення боргу по виконавчому провадженню, натомість поїздка з 20 березня 2026 року по 20 квітня 2026 року не може бути підставою для скасування всього обмеження. Запрошення на участь у переговорах та зустрічах також не може бути підставою для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 року по справі №757/35973/24-ц, оскільки ці штучні дії були вчинені з метою виїзду за кордон та уникнення погашення боргу. Просив суд відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Білокур В.В. просив суд заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Компанії «PE INVESTMENTS LIMITED» адвокат Гук О.О. просив відмовити у задоволенні заяви.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна в судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце розгляду заяви повідомлялась належним чином.

Згідно з частиною шостою статті 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року у справі № 824/191/21-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року, тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа, виданого 19 вересня 2022 року Київським апеляційним судом по справі № 824/191/21 про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «PE INVESTMENTS LIMITED».

Вказаним рішенням суду встановлено, що Київським апеляційним судом видано виконавчий лист по справі № 824/191/21 щодо примусового виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду у справі № 153056, № 153057, № 153058 (консолідовано під № 153056) від 28 вересня 2020 року, про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000 дол. США, яка є солідарною з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь компанії "PE INVESTMENTS LIMITED".

Постановою приватного виконавця від 26.09.2022 відкрито виконавче провадження НОМЕР_6 щодо виконання вищевказаного виконавчого листа.

Київським апеляційним судом видано виконавчий лист по справі № 824/191/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Компанії "PE INVESTMENTS LIMITED" 2 943 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу та апеляційних скарг.

Постановою приватного виконавця (ВП № НОМЕР_6) від 26.09.2022 об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_8.

Підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України судом зазначено те, що боржник обізнаний про існування заборгованості, однак рішення суду не виконує, тривале невиконання боржником судового рішення іноземного суду щодо стягнення значної суми грошових коштів як заборгованості, умисне ухилення боржника від його виконання, боржник, не виконуючи рішення суду може виїхати за межі України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 з вересня 2023 року працює в ТОВ «Інвестпрофконсалт» на посаді керівника проектів та програм, що підтверджується витягом із трудової книжки та копією наказу № 1 від 31.08.2023 про прийняття на роботу.

Із наданих суду матеріалів також вбачається, що у ОСОБА_1 наявна діюча віза у Великобританію, а також він знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 14.01.2025 р.

Як вбачається з копії Посадової інструкції керівника проектів та програм ТОВ «Інвестпрофконсалт», в якому ОСОБА_1 працює на посаді керівника проектів та програм, до трудових обов?язків керівника входять наступні посадові обов`язки: здійснення керівництва розробкою пропозицій та заходів щодо розвитку прогресивних форм зовнішньоекономічних зв`язків, науково-технічного та економічного співробітництва із зарубіжними країнами, організація встановлення прямих, виробничих та торгівельних зв`язків, кооперації з іноземними компаніями, здійснення представництва інтересів товариства за кордоном з питань, що стосуються комерційної діяльності, відбуття у закордонні відрядження з метою налагодження комерційної співпраці з іноземними компаніями, здійснення підготовки та прийняття участі у переговорах з іноземними підприємствами та фірмами, прийняття участі у міжнародних виставках з метою розширення географії продажів, пошуку нових партнерів та виходу на нові ринки.

Підпунктом 4.1. пункту 4 Посадової інструкції ТОВ «Інвестпрофконсалт» визначено, що керівник проектів та програм несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов`язків та (або) невикористання наданих прав.

В матеріалах справи також міститься лист-запрошення Компанії Кітчен Сід Компані, Інк, від 03 лютого 2026 року, згідно якого ОСОБА_1 , який працює в ТОВ «Інвестпрофконсалт», запрошено до Лондона, Великобританія, відвідати ферми та провести переговори з Компанією Кітчен Сід Компані, Інк. щодо представництва їх бізнесу з виробництва насіння кукурудзи в Україні.

ТОВ «Інвестпрофконсалт» підтвердило, що ОСОБА_1., який обіймає посаду керівника проектів та програм, направляється у службове відрядження до Великої Британії у період з 20 березня 2026 року по 20 квітня 2026 року з метою участі у ділових переговорах та професійних зустрічах з представниками компанії Kitchen Seed Company Inc., про що свідчить гарантійний лист Товариства від 04.02.2026 року № 4301/26.

Також вбачається з матеріалів, що 11.10.2023 р. ОСОБА_1 подав виконавцю декларацію про майновий стан боржника.

Встановлено, що боржником систематично здійснюється погашення заборгованості, що стягується в межах виконавчого провадження, що підтверджується копіями квитанцій за 2023-2026 роки, які додані до заяви.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із частиною першою статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

У законодавстві України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративну процедуру».

У пункті 5 статті 6 вищевказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Порядок тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України встановлений статтею 441 ЦПК України, відповідно до якої тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа, виданого 19 вересня 2022 року Київським апеляційним судом у справі 824/191/21 про примусове стягнення заборгованості у розмірі 15 225 000,00 доларів США, яка є солідарною, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Компанії «РЕ INVESTMENTS LIMITED».

Тобто суд скористався наданим йому законом правом на обмеження виїзду боржника, який ухиляється від виконання судового рішення, за межі України.

Разом із тим, відповідно до частини п`ятої статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

При вирішенні даної заяви слід врахувати, що передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути і перебувати за межами України з метою невиконання цього рішення.

Проте предметом даного розгляду не є встановлення наявності чи відсутності підстав для накладення тимчасової заборони на виїзд за межі України, оскільки ці підстави були встановлені в ухвалі суду від 02 листопада 2023 року.

У цьому провадженні встановлюється обґрунтованість мотивів заяви боржника щодо наявності підстав для зняття встановлених судом обмежень.

Так, заявник зазначав, що він працевлаштувався, отримує стабільний дохід, надав державному виконавцю всі відомості для проведення відрахувань з його заробітної плати на погашення заборгованості перед стягувачем, внаслідок обмеження його у праві виїзду за кордон він не може виконувати свої посадові обов`язки, оскільки вони безпосередньо пов`язані із відрядженням до інших країн.

Тобто відпали обставини ухилення від виконання зобов`язань.

Для з`ясування питання, чи є обмеження на виїзд боржника з України втручанням в його право покидати країну, гарантоване пунктом 2 статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини суд має встановити: чи було втручання передбачено законом; чи переслідувало воно одну чи декілька законних цілей; - чи було воно необхідним в демократичному суспільстві.

У справі «Гочев проти Болгарії» (Gochev v. Bulgaria) в рішенні від 26 листопада 2009 року (заява № 34383/03) Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга № 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. рішення Європейського суду у справі «Рінер проти Болгарії», § 124 і рішення «Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини», § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості та законності процедури (див. рішення Європейського суду від 25 січня 2007 року у справі «Сіссаніс проти Румунії», скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, які стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами рішення Європейського суду від 23 червня 1981 року у справі «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, № 43, § 60).

У пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стецов проти України» зазначено, що з огляду на принцип пропорційності Суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити і така оцінка значною мірою суб`єктивна; а, по-друге, це не може бути єдиною підставою для накладення оскаржуваного обмеження, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином обмеження у праві на виїзд сприятиме стягненню заборгованості з урахуванням конкретної ситуації заявника та інших обставин справи. Однак у цій справі, на думку органів державної влади, які ініціювали й санкціонували цей захід, ні суд, ні державний виконавець не були компетентні скасовувати обмеження або переглядати його доцільність та ефективність. З огляду на чинне на той момент національне законодавство і позицію органів державної влади у справі заявника зрозуміло, що у випадку накладення обмеження його можна було скасувати тільки після того, як відповідна особа погасить заборгованість у повному обсязі. На думку Суду, така норма суперечить статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції.

З врахуванням практики Європейського суду з прав людини, до Цивільного процесуального кодексу України у 2018 році були внесені зміни, які надали можливість боржникам просити суд про скасування встановлених обмежень у вільному пересуванні.

Таким правом скористався і ОСОБА_1 , звернувшись до суду із відповідною заявою.

У цій справі заборона виїзду боржника за межі країни на час ухвалення судом рішення ґрунтувалась на законі і переслідувала легітимну ціль, а саме виконання рішення суду.

Між тим, при оцінюванні правомірності втручання у право ОСОБА_1 на вільне пересування необхідно врахувати, що така заборона існує протягом більше двох років.

За цей період боржник здійснив дії, які свідчать про його намір виконувати рішення суду і це рішення виконується, заборгованість погашається.

Враховуючи розмір боргу, який має сплатити ОСОБА_1 , а саме 15 225 000 доларів США, яка є солідарною з ОСОБА_3 , а також сплата боргу виключно із заробітної плати, не існує реальних прогнозів, в який строк може бути погашена ця заборгованість.

Отже, оскільки заборгованість є надзвичайно великою, розмір заробітної плати боржника, можливість погашення заборгованості у повному обсязі може тривати роками.

А тому обмеження у виїзді за межі України в даному випадку не можна визнати такими, що примусять боржника сплатити борг. Водночас, якщо встановлені обмеження боржника будуть існувати до виконання ним зобов`язання у повному обсязі, то вони фактично є пожиттєвими для боржника.

Суд приходить висновку про те, що обмеження у праві на виїзд за межі України не сприятиме стягненню заборгованості з урахуванням того, що внаслідок наявності такого обмеження ОСОБА_1 взагалі може втрати роботу і залишитись без доходів, з яких погашає заборгованість.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що такі обмеження є непропорційними і є втручанням у право особи на вільне пересування.

Доводи заперечень представника Компанії «PE INVESTMENTS LIMITED» щодо того, що ОСОБА_1 вже звертався із такою ж заявою з тих самих підстав також оцінені судом.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи, після того, як на ОСОБА_1 були накладені обмеження у праві виїзду із країни, він звернувся до суду із заявою про скасування зазначених обмежень. В заяві зазначав, що він працевлаштувався, має стабільний дохід, повідомив про це виконавця і просив проводити відрахування із його заробітної плати.

У заяві, яка розглядається в цій справі, заявник навів додаткові мотиви щодо своїх посадових обов`язків і надав докази на доведення цих мотивів, зокрема надав докази того, що він займає посаду керівника проектів та програм ТОВ «Інвестпрофконсалт», в його посадові обов`язки входять закордонні відрядження, докази стабільності своїх доходів.

Навів мотиви щодо того, що неможливість виконувати посадові обов`язки за наявності встановлених обмежень може призвести до втратити ним доходу.

Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що заборгованість погашається.

Отже, наведені обставини, на думку суду, не можуть бути визнані такими ж, які були зазначені в першій заяві ОСОБА_1 , а тому це не могло бути підставою для відмови у її задоволенні.

Суд вважає, що за наявності у боржника лише однієї можливості погашати заборгованість, а саме за рахунок заробітної плати, інші нові обставини, які могли би йому надати право відповідно до частини восьмої статті 441 ЦПК України повторно звертатись з такою заявою до суду, можуть ніколи і не з`явитись.

Однак ця обставина не може обмежувати боржника у можливості звернення з новою заявою із наведенням додаткових доводів і обставин. В іншому разі боржник буде пожиттєво обмежений у праві виїзду за межі України.

Таким чином, на думку суду, мета обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка полягала в його примушуванні до повернення боргу, досягнута.

Разом із цим, враховуючи строк, протягом якого може бути погашена заборгованість зазначеного вище розміру, обмеження у виїзді не може прирівнюватись до цього строку, таке обмеження є невиправданим і непропорційним.

Судом встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, оскільки ОСОБА_1 надано докази, які спростовують ухилення від виконання рішення суду щодо погашення заборгованості.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки за встановлених судом обставин обмеження права залишати країну не може уважатися виправданим.

Керуючись ст. 441 Цивільного процесуального кодексу, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву адвоката Білокура Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: компанія «PE INVESTMENTS LIMITED», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України, яке застосоване ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 02 листопада 2023 року у справі № 824/191/21-ц.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Митрофанова А.О.