КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/7493/25
Провадження № 6/947/125/26
УХВАЛА

12.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.10.2025 року по цивільній справі №947/7493/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси в порядку спрощеного позовного провадження перебувала на розгляді цивільна справа №947/7493/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, 15.10.2025 ркоу Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість: за договором про споживчий кредит №101626030 (індивідуальна частина) від 10.11.2021 року у загальному розмірі 31292 гривні 50 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 9000 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками 21292 гривні 50 копійок; заборгованості за комісією 1000 гривень 00 копійок; за договором про надання споживчого кредиту №159751 від 15.12.2021 року, в загальному розмірі 2045 гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 1000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 1045 гривень 00 копійок, що в загальній сумі складає 33337 гривень 50 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 3028 гривень 00 копійок.

03.03.2026 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.10.2025 року по цивільній справі №947/7493/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій відповідачка по справі просить суд розстрочити виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 жовтня 2025 року у справі № 947/7493/25 на 10 місяців з щомісячною сплатою по 3636 грн 55 коп. починаючи з місяця, наступного за місяцем ухвалення ухвали про розстрочення.

В обґрунтування вказаної заяви, відповідачка посилається на те, що її матеріальне становище, як боржника, на даний час є вкрай скрутним. Вона має заробітну плату у розмірі мінімального прожиткового мінімуму та як вказує, навіть з урахуванням усіх передбачених виплат місячний дохід залишається обмеженим і не дозволяє одноразово сплатити суму 36365 грн 50 коп. За таких обставин, відповідачка вважає наявними підстави для розстрочення виконання рішення суду з урахуванням майнового стану та воєнного стану.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2026 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 12.03.2026 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені процесуальні строки для розгляду даного виду заяви, неявку належним чином повідомлених сторін по справі про розгляд справи без поважних причин, судом ухвалено провести розгляд заяви ОСОБА_1 в судовому засіданні 12.03.202026 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 не підлягаючою до задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №9901/598/19.

Водночас розтрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві, заявником не долучено жодних доказів.

Оцінивши викладені у заяві обставини, суд зазначає, що відповідно до положень статті 435 ЦПК України відстрочка або розстрочка виконання судового рішення є виключним процесуальним заходом, який застосовується лише за наявності обставин, що об`єктивно унеможливлюють або істотно ускладнюють виконання рішення суду у встановлений строк.

При цьому саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин, а також підтвердження того, що його майновий стан чи інші життєві обставини не дозволяють виконати судове рішення без надання відстрочки.

Разом із тим, із поданої заяви не вбачається наявності обставин, які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення суду у даній справі.

Окремо суд звертає увагу, що дія правового режиму воєнного стану в Україні не зумовлює автоматичного зупинення чи відстрочення виконання судових рішень, оскільки чинним законодавством не передбачено зупинення виконання судових рішень у зв`язку із запровадженням воєнного стану. Заявником не доведено, яким саме чином зазначені обставини унеможливлюють або істотно ускладнюють виконання судового рішення у конкретному випадку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності передбачених статтею 435 ЦПК України підстав для відстрочки виконання судового рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.10.2025 року по цивільній справі №947/7493/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 12.03.2026 року.

Головуючий Л. В. Калініченко