Провадження № 2-др/202/11/26
11 лютого 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Коваленко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» в особі представника Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
Водночас у вказаному рішенні, суд не вирішив питання авансових 6000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, що полягали в опрацюванні матеріалів справи, написанні та підготовці позовної заяви по справі, заяви про розгляд справи без участі представника позивача.
Просили суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» з ОСОБА_1 , судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 січня 2026 року, заява передана головуючому судді Слюсар Л.П.
Заяву призначено до розгляду у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Представник заявника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» - адвокат Синюк Станіслав Леонідович, відповідно до заяви, просив суд здійснити розгляд справи про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача та задовольнити заяву.
Відповідач в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань не надійшло.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
На підставі викладеного, суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення у цивільній справі додаткового рішення у відсутності відповідача.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2026 року не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в позовній заяві було зазначено щодо орієнтовних витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. та відповідно щодо понесених витратах на професійну правничу допомогу було заявлено в позовній заяві, які визнано позивачем. Позовні вимоги позивача задоволено, заяву про ухвалення додаткового рішення по справі подано в строк, а тому є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд приймає до уваги, що позивачем за при подачі позовної заяви було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат розмірі 6000,00 грн.
Як вбачається із матеріалів справи між позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» «Замовником» та адвокатським бюро «Синюк та Партнери» «Адвокат» 22 липня 2024 року був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №27.
Відповідно до акту виконаних робіт від 08 жовтня 2025 року складеним між адвокатським бюро «Синюк та Партнери» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», адвокатським бюро надано послуги правової допомоги згідно з Додатком №1,1 від 08 жовтня 2025 року на загальну суму 6000,00 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання адвокатом Синюком С.Л. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.02.2018 року) професійної правничої допомоги у цій справі на суму 6000,00 грн., яка сплачена Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», суд доходить висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» в особі представника Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, задовольнити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Суддя Л.П. Слюсар