Провадження № 2/643/2006/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021 в розмірі 35972 грн. 12 коп., судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.07.2021між акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № TDВ.2021.0128.20634 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на картковий рахунок-1 клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 у позичальника сформувалась заборгованість перед банком у розмірі 35972 грн. 12 коп., що складається з: 11990 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 23981 грн. 22 коп. заборгованість по сплаті відсотків.

03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, між акціонерним товариством «Мегабанк» (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024. Крім того, 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором укладеним з відповідачем. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників АТ «Мегабанк», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, переможцем яких став первісний кредитор. Пункт 2 Договору № 1/12 визначає, що за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами. Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021.

Таким чином, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст.525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 35972 грн. 12 коп.

10.11.2025 від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка прохає застосувати строк позовної давності, у задоволені позову відмовити повністю або частково, зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2000 грн. та надати відповідачу розстрочку виконання рішення рівними частинами протягом року.

В обґрунтування відзиву відповідачка зазначила, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Жодних повідомлень про стан рахунку, нарахування відсотків, а також будь яких вимог чи попереджень до відповідачки не надходило. Посилаючись на те, що АТ «Мегабанк» з квітня 2022 року фактично не здійснював діяльності, не працювали додатки для контролю рахунків клієнтів банку, позов подано 14.09.2025, сплив строк позовної давності. Вказаний розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом та є значно завищеним. Дана позовна заява є стандартною для позивача.

13.11.2025 від представника ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Журавльова С.Г. надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що розмір заборгованості за кредитним договором був розрахований у відповідності до умов кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства. У матеріалах справи наявні виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Виписки по особовому рахунку є первинними документами та підтверджують наявність заборгованості, у тому числі, за відсотками. Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Позичальник зобов`язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти у розмірах і у строки, встановлені умовами кредитного договору. Відповідач мав можливість дізнатися всю інформацію про стан заборгованості за кредитним договором, а також здійснювати погашення заборгованості, не дивлячись на те, що АТ «Мегабанк» перебувало у стані ліквідації. Водночас, позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки строк позовної давності було продовжено на період дії карантину та воєнного стану, фактично, строк позовної давності не протікав з березня 2020 року, а отже, у даному випадку навіть не розпочався.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 22.10.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

20.07.2021 АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № TDВ.2021.0128.20634 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором.

Також, між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, тарифний пакет «todobabak» (а.с. 38-39, 60-62).

Згідно з п. 1. Заяви-Договору підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет; згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому.

Відповідно до п. 2 Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards. Картка є власністю Банку.

Згідно з п. 4. Договору, Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: розмір максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн., строк кредиту 12 місяців; пільговий період 62 дні; процентна ставка у пільговий період (фіксована), 0,0001% річних; процентна ставка базова 56 % річних.

Згідно з п. 8 договору - договір набирає чинності з моменту підписання цієї заяви договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявить про його розірвання. Цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах Кількість таких пролонгацій договору є необмеженою.

Заява-Договір № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, Паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 власноручно.

Як вбачається з виписок з особового рахунку за період з 20.07.2021 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024, позивач відкрив відповідачу в АТ «Мегабанк» поточні рахунки, видав платіжну картку та здійснив перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії (а.с. 53-58, 63-69).

Таким чином, АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за Договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку.

Отже, на виконання умов кредитного договору Банк надав відповідачці кредитні кошти, а відповідачка в повному обсязі не повернула кредитні кошти, проценти та інші платежі за Кредитним договором.

Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, проведених ТОВ «Українська універсальна біржа», ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» стала переможцем аукціону по продажу активів АТ «Мегабанк», а саме: права вимоги за кредитними договорами. Переможець зобов`язався здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку не пізніше кінця 18 робочого дня, з дати оформлення ЦБД протоколу електронного аукціону, підписати договір купівлі-продажу/відступлення активу(майна) протягом 20 робочих днів, з дня наступного за днем оформлення електронного протоколу аукціону (а.с. 25).

В подальшому обумовлена сума була сплачена, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів від 31.07.2024 (а.с. 24).

03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно п. 1 Договору в порядку та на умовах, визначених Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 21-23).

27.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників (а.с. 19-20).

Пункт 2 Договору № 1/12 визначає, що за цим Договором Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами).

Відповідно до Витягу до Додатку № 1 вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги, в тому числі за Кредитним договором № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021, товариство набуло право вимоги до відповідача в розмірі 35972 грн. 12 коп. (а.с. 48).

Таким чином, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № TDВ.2021.0128.20634.

Згідно з довідкою-розрахунком, складеною АТ «Мегабанк», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 03.09.2024 становить 35972 грн. 12 коп., з яких: 11990 грн. 90 коп. заборгованість за основним боргом; 23981 грн. 22 коп. заборгованість по сплаті відсотків (а.с. 49).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачка у відзиві зазначила, що після відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «Мегабанк» вона була позбавлена виконувати свої зобов`язання, оскільки у неї був відсутній доступ до застосунку «todobank» для контролю рахунку та здійснення операцій.

Проте, як вбачається із заяви договору № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021, а саме п. 16 з питань захисту прав споживачів фінансових послуг, клієнт може звернутись до Банку (шляхом направлення письмового звернення засобами поштового зв`язку, через офіційний сайт Банку www.megabank.ua, або шляхом усного звернення через контакт-центр Банку за телефонами: 0-800-50-44-00, 0-800-50-44-88, +38-057-715-52-52), до Національного банку України, наділеного функцією по здійсненню захисту прав споживачів фінансових послуг (перелік контактних даних розміщено в розділі «Звернення громадян» на сторінці офіційного Інтернет-представництва національного банку України: http//bank.gov.ua) або до судових органів у порядку, визначеному законодавством України. Відповідачка не була позбавлена звернутись до зазначених вище установ та дізнатись про діючі реквізити для сплати кредитної заборгованості, про що остання була повідомленою ознайомившись та підписавши кредитний договір. Разом з тим, доказів такого звернення суду не надано.

Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків в сумі 23981 грн. 22 коп., суд зазначає наступне.

На підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань позивач надав виписки по особовому рахунку відповідача, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах належать касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.

Як вбачається із виписки по рахунку, відповідачка отримала кредитні кошти, користувалася кредитною карткою, про що заперечень остання у відзиві на позовну заяву не висловила. Разом з тим, розмір відсотків за користування кредитним коштами узгоджені сторонами про що свідчить п. 4 кредитного договору, який підписаний сторонами.

Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21).

Отже, у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

У даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, який був укладений 20.07.2021 в силу пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову не спливла.

Позовні вимоги заявлено в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину та воєнного стану.

Таким чином, судом встановлені підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованість в розмірі 35972 грн. 12 коп.

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 11200 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надавало правничу допомогу ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (а.с. 31-34); відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12123999 від 14.08.2025 вартість наданих послуг становить 11200 грн. 00 коп. (а.с. 67).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правничої допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, враховуючи позицію сторони відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 11200 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи, а тому суд дійшов висновку, що такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 5000 грн. 00 коп.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Вирішуючи клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд керується таким.

Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідач, у зв`язку зі складним матеріальним становищем, про що надала довідку про доходи, просила надати розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців із щомісячною сплатою рівними частинам.

З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище відповідачки, намір боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на дванадцять місяців шляхом сплати суми заборгованості рівними частинами щомісяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12,13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № TDВ.2021.0128.20634 від 20.07.2021 у розмірі 35972 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ»2 422 грн(дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок витрат зі сплати судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути судових витрат 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату заборгованості в розмірі 35972 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 12 коп.та судових витрат у розмірі 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. на 12 (дванадцять) місяців, які підлягають сплаті з дня набрання рішенням суду законної сили, шляхом сплати щомісяця платежів по 3616 (три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», , юридична адреса: 49001 м. Дніпро, пров. Ушинського, буд.1, офіс 105.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Поліщук