Справа № 581/746/25
Номер провадження 22-ц/816/1486/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач),

суддів Петен Я.Л., Сидоренко А.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року (суддя Машина І.М.), у хвалене у м. Ромни,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

19 вересня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивовано тим, що 14 липня 2022 року між банком та відповідачем шляхом підписання у системі самообслуговування «Приват24» (за допомогою ОТП пароля) заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту, укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 20000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом - 42 % річних, на строк 12 місяців з пролонгацією. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії - 06/26, тип - Універсальна. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у встановленому договором розмірі.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором, станом на 13 серпня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 32823,22 грн, з яких: 25999,68 грн тіло кредиту, 6823,54 грн прострочені відсотки, яку банк просив стягнути на свою користь, а також 2422,40 грн судових витрат.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2022 року у розмірі 25999,68 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1918,81 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками по кредитному договору, суд виходив з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості щодо істотних умов такого договору, зокрема у письмовій формі не узгоджено розміру відсотків за користування кредитними коштами, а паспорт споживчого кредиту не свідчить про погодження сторонами умов кредитного договору, оскільки він не є складовою кредитного договору.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що відповідач 14 липня 2022 року підписавши паспорт споживчого кредиту, заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг підтвердив факт свого ознайомлення та згоду з умовами кредитування. Випискою по рахунку підтверджується, що на підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну карту № НОМЕР_1 , зі строком дії до 06/26, тип - Універсальна. Вважає, що встановивши факт надання банком відповідачу кредиту та не повернення його позичальником, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості за відсотками по кредиту у розмірі 6823,54 грн.

Судове рішення в частині стягнення тіла кредиту, в апеляційному порядку сторонами не оскаржується та відповідно в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Правом на відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

14 липня 2022 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання за допомогою ОТП-пароля заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору відповідач отримав кредит на споживчі цілі безготівковим шляхом у вигляді відкриття відновлювальної кредитної лінії строком на 12 місяців з пролонгацією, з процентною ставкою в розмірі 42 % для карти Універсальна (а.с. 23-33).

Також банком до позовної заяви надано паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом 14 липня 2022 року (а.с. 36-39).

Із довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на підставі кредитного договору від 14 липня 2022 року ОСОБА_1 надано кредитну картку № НОМЕР_1 : тип картки «Універсальна», дата відкриття 14 липня 2022 року із терміном дії до 06/26 (а.с. 22).

Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 , оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку відбувся 14 липня 2022 року, встановлено кредитний ліміт в розмірі 8000 грн, який неодноразово збільшувався та станом на 07 січня 2025 року становив 26000 грн (а.с. 21).

За розрахунком позивача, станом на 13 серпня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 липня 2022 року становить 32 823,22 грн, з яких: 25 999,68 грн - кредит, 6823,54 грн відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 18-19).

Із виписки за кредитним договором за період із 14 липня 2022 року по 14 серпня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, погашення боргу не здійснював. Усього станом на 14 серпня 2025 року витрачено 32 823,22 грн, надходження відсутні, на кінець періоду негативний баланс по картці становить 32 823,22 грн (а.с. 20).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку відповідач підписав 14 липня 2022 року сторони погодили розмір процентної ставки, зокрема для карт «Універсальна» 42 % річних, яка і була надана ОСОБА_1 (а.с. 22), тому є очевидним та доводиться належними доказами на які саме умови кредитування погодився відповідач, підписавши вказану заяву, зокрема і щодо розміру процентної ставки.

Тобто сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання тощо. Тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності погодження між сторонами у письмовому вигляді ціни договору є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів по кредиту здійснювалося саме за ставкою 42 % річних (3,5 % на місяць). Відповідно до цього розрахунку заборгованості позивач просить стягнути борг за відсотками у розмірі 6823,54 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги сторони позивача

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (частина перша статті 374 ЦПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).

За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення в оскаржуваній частині та в частині розподілу між сторонами судових витрат - зміні, а стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 32823,22 грн, з яких: 25999,68 грн кредит, 6823,54 грн відсотки за користування кредитними коштами.

Висновки суду щодо судових витрат

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, у зв`язку зі зміною судового рішення та з урахуванням задоволення позову й апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (3028 грн ? 0,8) - за розгляд справи судом першої інстанції та 3633,60 грн (3028 грн ? 0,8 ? 150%) - за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року змінити в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу між сторонами судових витрат, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а резолютивну частину в такій редакції:

«Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2022 року у розмірі 32823,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 2422,4 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3633,6 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 09 березня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді Я.Л. Петен

А.П. Сидоренко