УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 686/1457/25

провадження № 61-2527ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, треті особи: Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, треті особи: Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої орендної плати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року в позові відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін.

23 лютого 2026 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 січня 2026 року в указаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки має статус учасника бойових дій. Також вказує, що з цих підстав був звільнений від сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В ухвалі від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ. Відповідно до статті 22 цього Закону ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом спору у даній справі є договір оренди земельної ділянки площею 37,0000 га, кадастровий номер :04:007:0001, розташованої на території Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 28 березня 2019 року між ОСОБА_1 та Держгеокадастром за №42/57-19-ДО.

При цьому позивачем ОСОБА_1 зазначено, що на підставі протоколу проведення електронних торгів від 28 березня 2019 року № 1446 його було визнано переможцем земельних торгів щодо придбання права оренди на вказану вище земельну ділянку.

Отже матеріали касаційного провадження не містять відомостей про те, що вказана земельна ділянка була передана в оренду ОСОБА_1 саме, як учаснику бойових дій.

Позов не зачіпає обсяг соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 як ветерана війни - учасника бойових дій. Крім того, предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням ОСОБА_1 військової служби.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , хоч і має статус ветерана війни - учасника бойових дій, однак не звільняється від сплати судового збору у даній справі на підставі пунктів 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у січні 2025 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2025 року.

Прожитковий мінімум на одну працездатну особу у 2025 році становив 3 028,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру (визнання договору оренди земельної ділянки розірваним, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої орендної плати)та вимогу немайнового характеру (визнання відсутнім права оренди земельної ділянки).

З урахуванням наведеного, судовий збір за вимогою немайнового характеру становить 2 422,40 грн (із розрахунку 3 028,00 х 0,4 х 200 %).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах

про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Таким чином судовий збір за вимогою про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним становить 3 017,14 грн (із розрахунку 150 857,00 грн (орендна плата за 14 міс. - 10 775,50 грн х 14) х 1 % х 200 %).

Розмір судового збору за вимогою про зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої орендної плати становить 12 161,55 грн (із розрахунку 608 077,60 х 1 % х 200 %).

Отже загальний розмір судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги становить 17 601,09 грн ( із розрахунку 2 422,40 + 3 017,14 + 12 161,55).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,

, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 січня 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров