Справа № 583/325/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Наталії Георгіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Сонячненського ліцею Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, вчителя інформатики Сонячненського ліцею Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області Стеценка Максима Володимировича про визнання дій педагогічного представника протиправними, визнання неправомірною бездіяльність адміністрації навчального закладу, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, компенсацію витрат за відрив від навчання та робочого часу,

УСТАНОВИЛА:

03 березня 2026 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Яценко Н.Г.

Ухвалою судді Охтирчького міськрайонного суду сумської області Яценко Н.Г. від 06 березня 2026 року вказаний відвід було визнано необґрунтованим та передано заяву про відвід до канцелярії Охтирського міськрайонного суду сумської області для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

09 березня 2026 року заяву про відвід судді передано на розгляд судді Семеновій О.С. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями.

Свою заяву позивачка мотивує тим, що суддя зацікавлена у результаті розгляду справи на користь відповідачів, оскільки в судовому засіданні 02 березня 2026 року оголосила недостовірну інформацію про те, що вона нібито не надіслала сторонам клопотання про долучення Листа ДСЯО № 01-21/141 від 20 лютого 2026 року, хоча вона надіслала його через підсистему «Електронний суд» з автоматичним направленням сторонам, що підтверджено відповідними квитанціями. Також суддя оголосила про надходження від представника відповідача пояснень безпосередньо до суду, однак станом на 05 березня 2026 року такі пояснення були відсутніми у підсистемі «Електронний суд», що на її думку свідчить про поза процесуальне спілкування судді з відповідачем. Крім цього суддя проігнорувала завідомо неправдиві заяви представника відповідача Гаранжі М.О. про те, що відповідач Стеценко М.В. не знав про справу, а протокол судового засідання від 02 березня 2026 року суттєво відрізняється від відеозапису. В цьому позивачка вбачає упередженість судді Яценко Н.Г.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні / або раніше/ до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу або вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суддя вважає за можливо розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи, що передбачено ч. 8 ст. 40 ЦПК України, у письмовому провадженні.

Оскільки відвід розглядається без повідомлення учасників справи, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід, суддя дійшла такого висновку.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України, а саме, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Відповідно до частин 2-3 статті 39 ЦПК України заяви про самовідводи та відводи з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стосовно заяв про упередженість судді, слід зазначити, що розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суддя констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя Яценко Н.Г. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 30 липня 2021 року у справі № 667/2815/13, провадження № 61-10066ск21 наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суддя оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у її неупередженості та об`єктивності. Тому заявлений відвід є необґрунтованим, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Наталії Георгіївни.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова