09.03.26 Справа № 489/1823/26
Номер провадження 2-н/489/504/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі судді Костюченка Г.С, розглянувши заяву Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2026 року Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з постачання теплової енергії, які надаються за адресою: АДРЕСА_1

Розглянувши заяву та наявні матеріали, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, п. 3 ч. 1 якої передбачає, зокрема, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 3, 5, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів заяви, Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, яка почала формуватися з 01.11.2021 по 31.10.2024, що підтверджується, зокрема, даними розрахунку заборгованості, яка додана до заяви.

При цьому, як вбачається з матеріалів заяви, заявник звернувся до суду в березні 2026 року, тобто більш ніж через 3 роки з моменту виникнення права вимоги, а тому з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Згідно ч. 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Вказане свідчить про відсутність підстав для видачі судового наказу за заявленими вимогами.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 160, 161, 163-166, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з постачання теплової енергії - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання його копії .

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.С.Костюченко