ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2026 року місто Чернівці справа № 725/7322/25

провадження №22-ц/822/550/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.,

Суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сондей Яна Ананіївна на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівців від 15 січня 2026 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою вирішено судом у відповідності до ст. 359 ЦПК України.

В поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи електронну декларацію відповідачки як суб`єкта декларування, згідно якої вбачається, що відповідачка отримала компенсацію за піднайм житла у загальному розмірі 61560 грн. Вказана інформація стала відомою позивачу після ухвалення оскаржуваного рішення, а тому ця інформація не була предметом дослідження судом першої інстанції, однак має істотне значення для повного об`єктивного з`ясування матеріального стану відповідачки.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 лютого 2026 року встановлено учасникам справи строк для подачі своїх заперечень щодо поданої заяви про прилучення нових доказів п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Заперечень щодо поданого клопотання від учасників справи до суду не надходило.

Суд оглянувши матеріали справи, вважає, що вказане клопотання заявника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

В силу ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч.1-3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що встановлено вимогою ч.2 ст.77 ЦПК України.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Зазначене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17.

Звертаючись з даним клопотанням до суду апеляційної інстанції, апелянт не навів обґрунтованих доводів неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви заявника про прилучення доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Всі необхідні підготовчі дії передбачені частиною 1 статті 365 ЦПК України для розгляду справи в суді апеляційної інстанції на даний час виконані.

Необхідності у проведенні додаткових підготовчих дій немає. Вважаю за можливе підготовку закінчити та призначити справу до апеляційного розгляду.

В силу ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у справі з ціною позову менше ніж тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розгляд апеляційної скарги в даній справі слід проводити без повідомлення учасників справи.

Керуючись статтями 365, 366, 368 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про прилучення доказів відмовити.

Закінчити проведення підготовчих дій.

Справу призначити до розгляду на 09:00 год. 03 квітня 2026 року, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.К. Височанська

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак