Справа № 390/1252/23
Провадження № 2-п/390/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2026 р. Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі - Петренко В.Р.,

за участю заявника - адвоката Юраха В.М., який діє від імені та в інтерсеах відповідача ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - адвоката Гіріч Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницькому заяву адвоката Юраха Віталія Михайловича про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 390/1252/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,

встановив:

До Кропивницького районного суду Кіровоградської області на підставі постанови Кропивницького апеляційного суду від 13.10.2025 надійшла заява адвоката Юраха В.М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 390/1252/23, в якій він просить:

- поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року по справі № 390/1252/23;

- задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року в справі № 390/1252/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що 27 березня 2025 року мати відповідача, ОСОБА_1 , звернулася до адвоката Юраха Віталія Михайловича із клопотанням про отримання правової допомоги. Зокрема, зазначила, що її син - відповідач по справі ОСОБА_1 перебуває у полоні та на її адресу почали надходити матеріали стосовно судових справ її полоненого сина, серед яких і було судове рішення про визнання батьком ОСОБА_1 27 березня 2025 року було укладено договір про надання правової допомоги, із дорученням адвокату з`ясувати суть спору, надати їм правову оцінку, роз`яснити права та обов`язки сторони (відповідача), і за потреби здійснити процесуальне реагування. Жодних судових та позасудових документів по справі (відповідач) та його мати і дружина, яка постійно перебуває за місцем проживання чоловіка, не отримувала, а тому не було можливості подати відзив на позов та докази на підтвердження своїх заперечень щодо пред`явлених до відповідача вимог.

Відповідач заперечує проти пред`явлених до нього вимог, також судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи, рішення по справі винесено на підставі неналежних доказів, є передчасним та таким, що обмежує права відповідача, прийнято проти інтересів дитини, та підлягає перегляду. Як зазначено в рішенні суду від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання батьківства до ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що протягом трьох років, починаючи з 2012 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Після народження сина, оскільки сторони не перебували у шлюбі, на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, у книзі реєстрації народжень батьком дитини зі слів матері вказано ОСОБА_4 . Тривалий час позивач з відповідачем проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, разом виховували сина. За час спільного проживання відповідач визнавав ОСОБА_5 своїм сином. На цей час вони проживають окремо та місцезнаходження відповідача позивачеві не було відомо. В інтересах відповідача виступила у першу чергу його матір ОСОБА_1 , яка готова в суді заперечити факти, вказані у рішенні суду, зокрема визначені в описовій частині. Адже дійсно, син мав стосунки із жінками, про які матері особливо не розповідав. Проте, знаючи натуру сина та його світоглядні погляди, про наявність сина (тобто онука) він би обов`язково їй повідомив. Матір не згадує періоду, коли син проживав окремо від них протягом трьох років, і тим більше невідомі факти ведення спільного господарства із іншими особами (жінками). Адже відомим є факт наявності рідної дитини ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у ОСОБА_1 , народженої від шлюбу із ОСОБА_7 . При цьому показовим має стати факт того, що починаючи із 2009 року, відповідно до виконавчого листа Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2009 року, з ОСОБА_1 стягують аліменти. З травня 2011 року з ОСОБА_1 , відповідно до постанови державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницького про відкриття виконавчого провадження, примусово стягувалися аліменти. При цьому варто зауважити, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження (ВП № 32610718) тривалий період ОСОБА_1 не мав фінансової можливості сплачувати аліменти, адже не мав системного заробітку та регулярно виникала заборгованість по сплаті аліментів, тому по відношенню до нього до останнього часу мали місце арешти майна та заборони на спеціальні права. Тобто, ОСОБА_1 з 2011 року вважається особою, що системно не сплачувала аліменти. Відповідно, з яких коштів протягом трьох років (2012-2015 рр. як вказано у позові) велося спільне господарство виникає риторичне питання. Окрім того, мати стверджує, що відповідач у період після розлучення із ОСОБА_7 постійно проживав із батьками, аж поки не одружився із ОСОБА_8 16 лютого 2023 року. В позовній заяві також неправильно вказано місце проживання відповідача. В матеріалах справи наявні відомості про те, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 . Рішення суду винесено на підставі доказів, які можуть бути піддані сумніву внаслідок упередженості свідка та сторони позивача, адже дивує той факт, що позивач не пояснила мотивів свого звернення, яке сформоване через 8 років після народження дитини, під час військового стану до відповідача, який перебуває в лавах ЗСУ. На думку рідних, цей позов має меркантильний характер, і в результаті його задоволення сторона переслідувала саме майнову (фінансову) сторону правовідносин, що виникають від визнання батьківства, адже відповідач тривалий час (з квітня 2022 року) приймав участь у бойових діях на лінії зіткнення із ворогом, а тому отримував підвищену матеріальну винагороду. До 2022 року практично не працював, мав заборгованість із сплати аліментів, переймався випадковими заробітками. Повертаючись до доказів відзначимо, що до матеріалів позовної заяви та під час судового розгляду справи долучено скудний масив доказової бази. Не подано ані спільних фото на відпочинку, свята (новорічні, релігійні), спільні подорожі, Дні народження одне одного, тощо. Невже про факт спільного проживання відомо було тільки одному свідкові (колезі по роботі). Невже не зберігалися договору найму житла, оплати товарів послуг, комунальних платежів або ліків. З іншого боку, в матеріалах справи відсутній ключовий і єдиний допустимий доказ у подібних спорах про визнання батьківства висновок молекулярно генетичної експертизи, яка дає відповідь на питання, хто є дійсний біологічний батько дитини. Зрозуміло,що судом здійснено всі дії для проведення експертизи. Проте суду і стороні позивача було відомо, що на момент відкриття провадження (липень 2023 року) відповідач служив у лавах Збройних Сил України. Відповідно, в матеріалах справи наявні відомості про те, що відповідач перебуває у розпорядженні ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ). Таким чином, вважаємо, що заочне рішення підлягає скасуванню, на підставі того, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, жодного підтвердження про отримання повідомлення про розгляд цієї цивільної справи в суді, сторона відповідача не отримувала, так як за адресою його проживання, яка також була відома і позивачу і суду, ані судові повістки, а також будь-які інші документи по справі не надходили. Також доведеним є факт перебування відповідача у лавах Збройних Сил України та з 11.09.2024 у полоні країни агресора. У зв`язку з вище наведеним, сторона відповідача не мала можливості приймати участь у розгляді цієї цивільної справи, користуватися своїми процесуальними правами, подати до суду заперечення (відзив на позов), надавати суду пояснення щодо предмету спору, не мала можливості скористатися своїм правом на пред`явлення зустрічного позову, а також скористатися правом на укладення мирової угоди. Окрім того, відповідач вказує, що також був позбавлений можливості в судовому засіданні ставити представнику позивача питання щодо доказів, наданих стороною позивача, і у першу чергу взяти участь у проведенні експертизи.

Ухвалою суду від 09.01.2026 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Представник позивача- адвокат Гіріч Ю.П. в судовому засіданні підтримала позицію заочного рішення, зазначила, що на час розгляду справи відповідач не перебував у полоні, а перебував на службі, повістки отримував, та був повідомлений про розгляд справи через військову частину. Просить суд відмовити у задоволенні заяви про скасування заочного рішення.

Позивач ОСОБА_2 підтримала позицію свого представника.

Представник відповідача - адквокат Юрах В.М. в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив скасувати заочне рішення.

Представник третьої особи Новоукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подала заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч.1 ст.288 ч.1 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ч.3 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, розгляд цивільної справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу у разі невизнання позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Судові повістки разом з матеріалами позову та ухвалою про відкриття провадження, які направлені на адресу місця реєстрації відповідача ( АДРЕСА_2 , яка встановлена судом на підставі довідки Кропивницької міської ради), повернуті до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат пропав безвісті». Крім того, судова кореспонденція, направлена за адресою місця проживання відповідача, яка зазначена в позові - АДРЕСА_3 , також повернута до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Також судом отримано відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що рядовий запасу ОСОБА_1 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних запасу з 04.05.2016. 19.04.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 призваний по мобілізації до лав ЗС України ІНФОРМАЦІЯ_4 до в/ч НОМЕР_1 . З документів, які надійшли зі в/ч НОМЕР_1 на запит суду, вбачається, що 09.06.2023 розпочато службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом самовільного залишення військової частини.

Заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2024 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Копію рішення направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою».

Довідка військової частини НОМЕР_2 №1078 від 12.02.2025 свідчить, що солдат ОСОБА_1 в період з 11.09.2024 по теперішній час перебуває в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені відповідачем обставини та докази, якими їх підтверджено, суд дійшов висновку, що представником відповідача наведено суду поважні причини неявки в судові засідання відповідча та не подання відзиву на позовну заяву, а докази, на які представник відповідача посилається, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260, 286-287 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву адвоката Юраха Віталія Михайловича про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 390/1252/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства задовольнити.

Заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2024 по цивільній справі №390/1252/23 (провадження №2/390/589/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Новоукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання по справі на 10.00 год 16.03.2026 в залі судових засідань Кропивницького районного суду Кіровоградської області (25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, 36-Б).

В призначене судове засідання викликати сторони.

Запропонувати відповідачу у разі невизнання позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до Кропивницького районного суду Кіровоградської області відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Роз`яснити відповідачу, що він повинен подати суду докази разом із поданням відзиву, а також має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Третій особі запропонувати подати пояснення щодо позову в п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом п`яти днів із дня його отримання. Вимоги до пояснень та порядок їх подання передбачені ст. ст. 181, 192 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://kd.kr.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати сторонам та їх представникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Квітка