У Х В А Л А

06.03.2026 м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі головуючої судді Мигаль Г.П, отримавши матеріали цивільної справи №462/429/20, за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 27.01.2020 відкрито загальне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 20.07.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №465/6513/19 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправними та скасування наказів "Про попередження про скорочення штату працівників", "Про дисциплінарне стягнення" та відшкодування моральної шкоди.

Розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 381/Р від 21 жовтня 2025 року судову справу №465/429/20 (провадження №2/465/978/25) передано на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з звільненням у відставку судді ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянової С.М. від 05.11.2025 прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче засідання.

04.12.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про відвід судді Мартьянової С.М., який мотивований тим, що представник позивача, ОСОБА_3 з 13.07.2022 по 02.09.2022 року працював у Франківському районному суді міста Львова на посаді архіваріуса, а на час його роботи у Франківському районному суді м. Львова суддя Мартьянова С.М. обіймала адміністративну посаду голови суду, що з позиції стороннього спостерігача може створювати зовнішнє враження потенційної зацікавленості або певної близькості до працівників суду.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянової С.М. від 09.01.2026 заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відвід судді Мартьянової С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 цивільну справу №465/429/20 передано для розгляду судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюрі С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. від 22.01.2026 задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. про самовідвід у розгляді цивільної справи №465/429/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Матеріали справи №465/429/20 передано до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 справу передано судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П.

Під час вивчення матеріалів справи встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , який з 13.07.2022 по 02.09.2022 року працював у Франківському районному суді міста Львова на посаді архіваріуса, що може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючої судді у справі як в сторін по справі, так і в стороннього спостерігача.

З урахуванням вищевикладених обставин, головуючим суддею заявлено самовідвід.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади судочинства і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, Європейський суд з прав людини вказує, що такий визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи ту обставину, що представником позивача є колишній працівник Франківського районного суду м. Львова Дума Максим Володимирович, що може зумовити виникнення в учасників справи та у стороннього спостерігача сумнівів у безсторонності та неупередженості головуючої судді, доходжу висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду з точки зору стороннього спостерігача, а відтак з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого процесуального рішення у сторін у справі, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Відповідно ч. 8, 11 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючої судді Мигаль Галини Петрівни від розгляду цивільної справи №462/429/20, за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Матеріали цивільної справи №465/429/20 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мигаль