МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 210/8232/25
Провадження № 2/210/843/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 лютого 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Біди А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу про захист прав малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу про захист прав малолітньої дитини, та просив суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьківських прав щодо дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на його користь аліменти на утримання дитини, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, у сторін народилася спільна донька, - ОСОБА_4 , яка мешкає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка з 2022 року проживає окремо від дитини та взагалі перестала приймає участь у вихованні доньки, не цікавиться її життям, її зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . З 2022 року позивач взяв на себе всі батьківські зобов`язання, самостійно виховує та утримує доньку, яка залишилася проживати разом з ним. Позивач не судимий, не зловживає алкоголем та тютюном, не вживає наркотики, веде моральний та здоровий спосіб життя, має стабільний дохід. З моменту припинення відповідачем участі у вихованні дитини минуло більше трьох років, з цього часу відповідач припинила піклуватись про їх спільну доньку, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, не приймає участі у житті дитини, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.22).

Ухвалою суду від 15 січня 2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.33).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання 10 лютого 2026 року подав до суду клопотання про розгляд справи по суті за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 у судових засіданнях призначених судом на 15 січня 2026 року та 11 лютого 2026 року присутня не була, однак, поза межами судового засідання 15 січня 2026 року на адресу суду надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про розгляд справи без подання відповідачем відзиву на позовну заяву, доповнень та додаткових пояснень, за наявними у справі матеріалами, в якій відповідач просила суд проводити розгляд справи без її участі та винести рішення суду за наявними матеріалами. Крім того, в тексті заяви відповідач підтвердила, що їх донька, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивачем, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення з неї аліментів на користь позивача (а.с.31).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу, у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання 10 лютого 2026 року від начальника служби Кость Р. на адресу суду надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без участі представника Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, висновок органу опіки надано (а.с.37).

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши долучені сторонами до матеріалів справи докази дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , про що Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного статну Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №1102. Батьками ОСОБА_3 зазначені: батько, - ОСОБА_1 , мати, - ОСОБА_2 , - що підтверджується повторно виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2025 року (а.с.10).

Сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги просила суд задовольнити та в поданій до суду заяві від 15 січня 2026 року про розгляд справи без подання відповідачем відзиву на позовну заяву, доповнень та додаткових пояснень, за наявними у справі матеріалами, зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення з неї аліментів на користь позивача (а.с.31).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 №14/01.02-11-608 від 06 лютого 2026 року, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, стан її здоров`я, не спілкується з донькою.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

В силу вимог ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

З урахуванням наведеного та інтересів малолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами.

Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, суд, оцінивши в силу ст.80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавчі акти, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свою доньку, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, тому підлягає позбавленню батьківських прав, та з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Вимогами ст.81 ЦПК України чітко встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 29 грудня 2025 року, та саме з цього часу суд присуджує стягнення аліментів.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення і стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Під час розгляду справи, відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували її офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ст.141 ЦПК України, ч.2 ст.4 ЗУ « Про судовий збір», суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1211,20грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу про захист прав малолітньої дитини, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьківських прав щодо дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , суму сплаченого судового збору за звернення до суду з вказаним позовом, в розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу, юридична адреса: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Миру, будинок №42.

Суддя: Н. Ю. Вікторович