ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/1376/25
№ провадження 2/646/1168/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі

головуючої судді Іщенко О. В.,

секретар судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Курилівська сільська рада Куп`янського району Харківської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області, з вимогою визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв. м, в тому числі житловою 34,4 кв. м.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка на день своєї смерті проживала у АДРЕСА_1 .

10 серпня 2023 року позивачем було подано до Городнянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців ОСОБА_3 не мала, її чоловік, який є батьком позивача, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входить житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 17 травня 2002 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2582.

Право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 листопада 2004 року за реєстраційним № 8643647, згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5580714, сформованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації Харківської області.

У січні 2025 року позивач звернувся до нотаріуса за консультацією щодо одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок.

Згідно із роз`ясненнями нотаріуса, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 , не є можливим з огляду на те, що документом, що посвідчує право власності на належний ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є договір купівлі-продажу жилого будинку за реєстровим № 1-2582 від 17 травня 2002 року, а у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно в електронному реєстрі прав власності України № 5580714 від 25 листопада 2004 року підставою виникнення права власності на спадковий будинок є не договір-купівлі продажу жилого будинку, а свідоцтво про право власності.

Зазначені розбіжності у підставах виникнення права власності між поданим для видачі свідоцтва про право на спадщину договором купівлі-продажу жилого будинку та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно України № 5580714, сформованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації Харківської області 25 листопада 2004 року, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на належний спадкодавцю ОСОБА_3 житловий будинок.

Ураховуючи викладене вище, керуючись статтями 328, 392, 1261, 1268 та 1269 Цивільного кодексу України, позивач просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв. м, в тому числі житловою 34,4 кв. м.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

17 березня 2025 року засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 26 вересня 2025 року зобов`язано позивача особисто приймати участь у судових засіданнях із розгляду справи.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання 16 лютого 2026 року представник Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Засобами системи «Електронний суд» надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

28 серпня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 28 серпня 1998 року Кругляківською сільською радою Куп`янського району Харківської області. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 04 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області.

ОСОБА_3 на праві власності належав жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці Кругляківської сільської ради Куп`янського району Харківської області, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2582 17 травня 2002 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, оригінал якого було досліджено судом у судовому засіданні.

Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5580714, сформованим 25 листопада 2004 року Куп`янським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності /№ 1-2582/ 17.05.2002/ державний нотаріус Гречук Є. О. Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області, на праві приватної власності належить будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З «Технического паспорта на жилой дом индивидуального жилищного фонда» встановлено, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 13 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Кругляківської сільської ради Куп`янського району Харківської області.

Як убачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 червня 2023 року Борівською селищною радою Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 14 вересня 2023 року Городнянською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 7121866.

Згідно із довідкою № 2057, виданою 02 листопада 2023 року Курилівською сільською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою на момент її смерті був зареєстрований ії син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З відповіді завідувача Городнянської державної нотаріальної контори № 50/01-16 від 08 лютого 2025 року встановлено, що 31 січня 2025 року позивач звернувся до Городнянської державної нотаріальної контори за роз`ясненнями з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину на належний ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із документами та обставинами спадкової справи, позивач є спадкоємцем за законом всієї спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

31 січня 2025 року позивачем були надані для огляду такі документи: договір купівлі-продажу жилого будинку, посвідчений на ім`я ОСОБА_3 державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Є. О. 17 травня 2002 року за реєстровим № 1-2582; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5580714, сформований Куп`янським бюро технічної інвентаризації Харківської області 25 листопада 2004 року.

При огляді та правовому аналізі наданих позивачем документів встановлено, що документом, який посвідчує право власності на належний ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є договір купівлі-продажу жилого будинку за реєстровим № 1-2582 від 17 травня 2002 року, а у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно в електронному реєстрі прав власності України № 5580714 від 25 листопада 2004 року підставою виникнення права власності на спадковий будинок є не договір-купівлі продажу жилого будинку, а свідоцтво про право власності.

Такі розбіжності в зазначенні підстав виникнення права власності між поданим для видачі свідоцтва про право на спадщину договором купівлі-продажу жилого будинку та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно України № 5580714, сформованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації Харківської області 25 листопада 2004 року унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на належний спадкодавцю ОСОБА_3 житловий будинок.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються учасниками цивільної справи.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у частині першій статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до частини першої статті 1298 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини, крім випадків, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 21 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, підпунктом 4.17 пункту 4 цієї глави.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини або з дня державної реєстрації смерті особи у випадках, встановлених пунктом 20 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, або не раніше строків, встановлених у частині другій статті 1270, статті 1276 Цивільного кодексу України.

Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження; про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року?№ 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Викладене вище у своїй сукупності свідчить про те, що зверненню до суду із вимогою про визнання права власності на спадкове має передувати вирішення даного питання в позасудовому порядку позивачем за участю нотаріуса або органу чи службової особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Судом установлено та підтверджено належними письмовими доказами факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_3 , а саме те, що позивач є її сином, що відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України надає йому право на спадкування за законом у першу чергу.

Як убачається з відповіді завідувача Городнянської державної нотаріальної контори № 50/01-16 від 08 лютого 2025 року, позивач є спадкоємцем за законом усієї спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші спадкоємці відсутні.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_3 позивач був зареєстрований разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а 10 серпня 2023 року ним було подано до Городнянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджує його волевиявлення на прийняття спадщини.

Житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2582, що є правовстановлюючим документом. Належність зазначеного майна спадкодавиці також підтверджується витягом з реєстру прав власності та технічним паспортом на житловий будинок.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернувся до Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області за отриманням свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, однак фактично отримав відмову у його видачі з підстав наявності розбіжностей у зазначенні правовстановлюючого документа (договору купівлі-продажу) та підстави виникнення права власності, відображеної у витязі з реєстру (свідоцтво про право власності).

З відповіді нотаріальної контори убачається, що саме ці розбіжності унеможливлюють оформлення спадкових прав у позасудовому порядку.

Отже, позивач дотримався встановленої законом процедури звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак з об`єктивних причин, пов`язаних із невідповідністю відомостей у правовстановлюючому документах та реєстрі, реалізувати своє право у нотаріальному порядку не зміг, що є підставою для захисту права позивача у судовому порядку шляхом визнання його права власності на спадкове майно.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, а саме: підтверджений факт смерті спадкодавиці та відкриття спадщини; доведені родинні відносини та статус позивача як єдиного спадкоємця першої черги; фактичне та юридичне прийняття ним спадщини; належність спірного житлового будинку спадкодавиці на праві приватної власності; звернення до нотаріуса та неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та достатніми доказами, тому, підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв. м, у тому числі житловою площею 34,4 кв. м.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 485,61 гривень.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 квадратних метрів, у тому числі житловою 34,4 квадратних метрів.

Стягнути з Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) гривень 61 копійка.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2026 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер телефона: НОМЕР_6 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ; номер телефона: НОМЕР_8 , email: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Відповідач: Курилівська сільська рада Куп`янського району Харківської області, , місцезнаходження: вулиця Лозова, будинок 1, село Курилівка Куп`янського району Харківської області; номер телефона: +80, email: ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області, , місцезнаходження: вулиця Троїцька, будинок 11, місто Городня Чернігівської області, 15100.

Суддя О. В. Іщенко