ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулянди М.І., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Сенс Банк» про визнання дій Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконними, скасування акту та постанови державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії начальника Першого відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотра Дмитра Олександровича щодо винесення 07 жовтня 2024 року постанови про скасування процесуального документу незаконними.

Скасовано постанову начальника Першого відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смотра Дмитра Олександровича №58348554 від 07 жовтня 2024 року року.

Визнано дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Симоненко Владислава Віталійовича щодо винесення постанови «Про передачу майна стягувачеві» від 24 жовтня 2024 року та складання акту «Про передачу майна стягувачеві ОСОБА_1 » від 24 жовтня 2024 року в рахунок погашення боргу в межах зведеного виконавчого провадження №58348554 незаконними та скасовано їх.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі літери К, загальною площею 368, 90 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , що була проведена 25 жовтня 2024 року, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серії та номер 5127, на нерухоме майно, яке було видано 25 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., реєстраційний номер нерухомого майна:101.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження такого рішення. В заяві посилається на те, що 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду, тобто із дотриманням 30- денного терміну для подачі апеляційної скарги.

Однак, як стало відомо пізніше, апеляційна скарга не надійшла до суду. Для з`ясування причини ненадходження листа з апеляційною скаргою до Чернівецького апеляційного суду, представник ОСОБА_1 звернувся до поштового відділення АТ «Укрпошта». Працівником поштового відділення в усному порядку було повідомлено, що через значне навантаження на працівників відділення сталася помилка та листи з апеляційною скаргою були помилково направлені на адресу лише одного із учасників - Першого відділу ДВС у м. Чернівці. Вказане підтверджується відповіддю Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На підставі поданої апеляційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Частина перша статті 127 ЦПК України встановлює, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як визначено у частині першій статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваного рішення складений судом 20 жовтня 2025 року, зареєстровано в реєстрі 20 жовтня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 21 жовтня 2025 року, отож останнім днем подання апеляційної скарги було 21 листопада 2025 року.

Також, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_5 отримала рішення суду першої інстанції у електронному кабінеті судової системи електронний суд.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, 23 лютого 2026 року до Чернівецького апеляційного суду кур`єрською доставкою представником АТ «Укрпошта» надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 жовтня 2026 року.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку підстав, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Разом з тим, з наведених норм випливає, що вони мають стосуватися того учасника справи, який або від імені якого ініціюється відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Порядок надання послуг поштового зв`язку регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок» та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року (далі - Правила).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

У пункті 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила № 270), визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку (пункт 62 Правил № 270).

Згідно з Правилами № 270 розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, за формою та змістом має відповідати вимогам Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95) та Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, а товарний чек видають продавці, звільнені від застосування РРО.

Відповідно до статті 2 Закону № 265/95 розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з пунктом 58 Правил № 270 під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення. Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок приймання реєстрованих поштових відправлень.

Отже, у розумінні Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил №270 квитанція до прибуткового касового ордера є розрахунковим документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

З матеріалів апеляційного провадження встановлено, що апеляційна скарга подана 20 лютого 2025 року, яка надійшла на адресу апеляційного суду 23 лютого 2025 року, тобто зі спливом значного строку, а тому виникла необхідність у додатковому дослідженні обставин того, коли саме вона була здана на пошту чи передана іншими відповідними засобами зв`язку та коли вказані відправлення доставлені до одержувача.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку (пункт 62 Правил).

У клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на те, що працівники АТ «Укрпошти» помилково направили апеляційну скаргу, яка була адресована Чернівецькому апеляційному суду, Першому відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Однак, ОСОБА_1 доказів направлення апеляційної скарги на адресу Чернівецького апеляційного суду не надано.

Отже, заявнику необхідно надати докази (якими можуть бути довідка поштового відділення зв`язку (кур`єрської служби доставки), розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція з описом вкладення тощо)) на підтвердження дати направлення представником заявника до суду поштового/кур`єрського відправлення, в якому містилась апеляційна скарга на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 жовтня 2025 року.

Крім цього, апелянту слід надати докази чи вживались ним заходи протягом двох місяців з приводу з`ясування причин відсутності руху по поданій апеляційній скарзі, оскільки, особа, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, особа яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання, зокрема, вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що процесуальний строк на подання апеляційної скарги пропущений, а наведені в обґрунтування клопотання причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення у цій справі слід визнати неповажними та такими, що не доведені матеріалами справи.

Справа також не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання про призначення її до розгляду, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 1211 гривень 20 коп).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011року, судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як убачається з акту про передачу майна стягувачу від 24 жовтня 2024 року ціна спірного майна вказана у розмірі 556897 гривень, а тому судовий збір за позовну вимогу про скасування вказаного акту становить 5568 гривень 97 копійок.

Оскільки в позовній заяві об`єднані шість вимог немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, то судовий збір при подачі до суду першої інстанції мав бути сплачено в розмірі 12836 гривень 17копійок.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, які набрали чинності 15 грудня 2017 року, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, що складає 19254 гривні 25 копійок (12836, 17*150/100).

При подачі апеляційної скарги сплачено 1848 гривень 69 копійок.

Недоплачена сума за подання апеляційної скарги складає 17405 гривень 56 копійок, визначена сума підлягає сплаті за такими реквізитами доходного рахунку:

Одержувач: Чернівецьке УК/ Чернівецька ТГ/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО (отримувача): 899998

р/р UA0024405

КОД 22030101.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених вище недоліків, подавши до апеляційного суду документи, що підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі, та докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 жовтня 2025 року.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 жовтня 2025 року, зазначені ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Сенс Банк» про визнання дій Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконними, скасування акту та постанови державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати апелянту п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для надання доказів щодо причин пропуску строку на оскарження рішення та для сплати судового збору в сумі 17405 гривень 56 копійок на такі реквізити доходного рахунку:

Одержувач: Чернівецьке УК/ Чернівецька ТГ/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО (отримувача): 899998

р/р UA0024405

КОД 22030101, або зазначити, з яких підстав апелянта може бути звільнено від сплати судового збору.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону, надати Чернівецькому апеляційному суду у зазначений строк.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог зазначених в ухвалі суду скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити, що у разі несплати судового збору апеляційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кулянда М.І.