Справа № 700/1101/25
Провадження № 2/700/77/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Бесараб Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/1101/25 провадження №2/700/77/26 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», представник позивача - Лановий Євген Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А H О В И В:

Представник позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» - Лановий Є.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2965200 від 01.12.2019.

Свої вимоги мотивував тим, що 01.12.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» укладено договір про надання кредиту №2965200, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025. 07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладений Договір факторингу № ДФ-07072025. Згідно Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 року та Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2965200 від 01.12.2019 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 34465 грн. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 34465 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 17.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.

11.12.2025 року представником відповідача - адвокатом Олійник Наталією Олександрівною, через систему «Електронний суд», подано відзив на позовну заяву, згідно якого вона просила відмовити в задоволенні даного позову. Вказала, що відповідач категорично заперечує правомірність нарахування відсотків у сумі 29465 грн, оскільки запитувана сума відсотків майже у 6 разів перевищує тіло кредиту, що вже свідчить про її невідповідність принципам розумності й добросовісності.Також у відзиві посилається на те, що фінансова ситуація в сім`ї ОСОБА_1 є вкрай важкою, адже відповідач має на утриманні четверо малолітніх дітей, найменшій з яких лише 2 місяці. На даний час чоловік ОСОБА_1 не працевлаштований, стабільного доходу не має, всі витрати на утримання сім`ї покладені саме на відповідача. Крім того, просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу позивача, як таких, що є непідтвердженими, неспівмірними та необґрунтованими, а також зменшити або не стягувати судовий збір.

Представник позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» надав суду відповідь на відзив, в якому зазначає наступне. 01.12.2019 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 2965200. У розділі 7 Договору № 2965200 від 01.12.2019 наведено стандартні умови електронного договору, які не свідчать про порушення прав позичальника чи про неналежне інформування. Відповідно до п. 4.23 Правил, заявник акцептує Оферту (підписує Договір) шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно розділу 5 цих Правил. Кредитодавець підписує договір шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця згідно розділу 5 цих Правил після повної ідентифікації особи заявника/позичальника відповідно до цих Правил, Договору та внутрішньої політики з надання кредитів кредитодавця. Таким чином, порядок укладення договору передбачає багаторівневу ідентифікацію, надання повної та достовірної інформації, обов`язкове ознайомлення з усіма істотними умовами, а також особисте підтвердження кожного етапу через одноразовий ідентифікатор. Це підтверджує, що позичальник свідомо погодилася з умовами договору та мала можливість ознайомитись із всією необхідною інформацією до укладення правочину. Звертає увагу суду, що разом із позовом надано оригінал кредитного договору № 2965200 від 01.12.2019, укладеного в електронній формі. Отже, перед укладенням зазначеного договору, на номер мобільного телефону позичальника, зареєстрований у його особистому кабінеті в ІКС Товариства, було надіслано одноразовий ідентифікатор - код підтвердження PS2965200, за допомогою якого було здійснено авторизацію відповідача та підписання договору між Первісним кредитором та ОСОБА_1 . Позивач звертає увагу суду на те, що факт належності номеру телефону НОМЕР_1 , яку сторона відповідача зазначила у шапці відзиву на позовну заяву, повністю співпадає з номером телефону, вказаним у реквізитах відповідача кредитного договору №2965200 від 01.12.2019. Поряд з цим, відповідачем не доведено порушення прав при укладенні кредитного договору №2965200 від 01.12.2019, що є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), як і не надано належних доказів укладення вищевказаного кредитного договору від її імені іншою особою за відсутності її волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на її рахунок. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором. Разом з позовною заявою, позивачем надано деталізований розрахунок заборгованості, в якому чітко зазначено нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно деталізованого розрахунку до кредитного договору сума боргу становить 34465 грн за період 01.12.2019 - 06.06.2025, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн, заборгованість за відсотками становить 29 465,00 грн. Нарахування процентів згідно п.1.7.3. договору (1,70%) за період 02.12.2019 - 30.12.2019 у загальному розмірі становить 2465 грн; нарахування процентів згідно п.1.7.3. (3,00%) договору за період 31.12.2019 -27.06.2020 у загальному розмірі становить 27000 грн; нарахування процентів за період 28.06.2020 - 06.06.2025 у загальному розмірі становить 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн. Отже, наведений позивачем деталізований розрахунок заборгованості до кредитного договору № 2965200 від 01.12.2019 відповідає умовам погодженим між відповідачем та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». В силу передбаченого статтею 627 ЦК України принципу свободи договору ОСОБА_1 проявила волевиявлення в укладенні кредитного договору саме з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», у виборі саме цієї юридичної особи як сторони кредитних відносин, у визначенні умов кредитного договору. Також, позивач звертає увагу суду, що за ввесь період перебування права грошової вимоги у позивача, останній не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача, всі нарахування відсотків здійснювались виключно первісним кредитором у відповідності до договору. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01.12.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» укладено договір про надання кредиту №2965200.

Таким чином, відповідач уклала кредитний договір №2965200 від 01.12.2019 із товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» () та отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

10.06.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» () та товариством з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025.

07.07.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» () та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «СОЛВЕНТІС» () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Таким чином, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» набувши статусу нового кредитора у Договорі про надання кредиту №2965200 від 01.12.2019, отримало право пред`явлення грошової вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної в неї заборгованості за вказаним договором.

Отже, сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 34465 грн, із яких:

5000 грн - заборгованість за тілом кредиту;

29465 грн - заборгованість за відсотками;

0 грн - заборгованість за штрафними санкціями та комісіями;

0 грн - заборгованість за пенею.

Із відповіді АТ КБ Приватбанк на запит суду за вих. №20.1.0.0.0/7-260205/73796-БТ від 04.02.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_2 . Додатково направлено виписку по рахунку за період з 01.12.2019 по 04.12.2019, яка містить інформацію про зарахування суми 5000 UAH у додатку.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена із умовами вказаного договору про надання кредиту №2965200 від 01.12.2019, що підтверджується накладенням відповідачем Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так як своїх зобов`язань за договором позики ОСОБА_1 добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення коштів отриманих у кредит, а також процентів за користування кредитом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, оскільки в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №2965200 від 01.12.2019 своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 34465 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд відхиляє позицію сторони відповідача про незаконно нараховані відсотки позивачем через перевищення майже у шість разів тіла кредиту, оскільки саме такий розмір відсотків був погоджений сторонами кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2025 року між адвокатом Лівак І.М. та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» в особі директора Ланового Є.М. укладено договір №43627029 про надання правничої допомоги.

Факт надання адвокатом послуг позивачу підтверджується договором про надання професійної правової допомоги від 01.07.2025, заявкою про надання правової допомоги, актом наданих послуг №2965200 від 30.09.2025 та детальним описом наданих послуг, які підтверджують факт сплати позивачем адвокату обумовленої договором вартості правничої допомоги.

Отже, стороною позивача документально доведено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн, а саме: надано договір на правову допомогу, заявкою про надання правової допомоги, платіжні документи про оплату таких послуг, актом про надання юридичної допомоги, а тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 15-16, 81, 89, 128, 133,137, 141, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», представник позивача - Лановий Євген Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» заборгованість за кредитним договором №2965200 від 01.12.2019 у розмірі 34465 грн (тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн (шість тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СОЛВЕНТІС», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1 м. Бровари Київської області, .

Представник позивача: Лановий Євген Миколайович, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ