УХВАЛА

06 березня 2026 року

м. Київ

справа № 126/621/25

провадження № 61-2542ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Бершадської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище заявою.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що її мотивувальна частина складається із викладення обставин справи та містить формальне посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Заявник не обґрунтовує передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судового рішення.

Касаційна скарга містить посилання на постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 522/5112/17, від 05 червня 2019 року у справі № 607/8146/16-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Здійснивши моніторинг даних Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховним Судом встановлено, що за номерами справ № 522/5112/17 та № 607/8146/16-ц Верховний Суд не приймав жодних судових рішень.

Крім того, за номером справи № 381/4019/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, у якій Велика Палата Верховного Суду зробила висновок що спір про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки договір не впливає на корпоративні права позивача. Однак, вказана постанова є нерелевантною до даних правовідносин.

Інших підстав касаційного оскарження заявником не зазначено.

Узагальнюючи наведене, оскільки заявником не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження, тому, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Бершадської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков