Справа № 128/4430/25
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями АСДС КП «Д-3» від 06.03.2026 було розподілено судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. цивільну справу №128/4430/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вивчивши позовну заяву та додані документи, суддею Шевчук Л.П. 09.03.2026 заявлено самовідвід з тих підстав, що її дочка ОСОБА_3 більше 5 років є студенткою Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова. З відповідачем у даній справі, укладено договір про надання і фінансування освітніх послуг та за роки навчання дочки склались дружні відносини з викладачами даного навчального закладу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результатах розгляду цієї справи; відповідно до пункту 5 частини 1 цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно положень «Бангалорських принципів поведінки судді», що ухвалені резолюцією №2006 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається самовідвід (відвід) судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може здатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності, забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Таким чином, з метою забезпечення права особи на розгляд справи поза будь-яким сумнівом щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви про самовідвід, оскільки наведені обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості суду у прийнятому рішенні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 ЦПК України, матеріали цивільної справи необхідно передати для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 33 цього Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 13, 36, 40, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Шевчук Любави Павлівни про самовідвід у цивільній справі №128/4430/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Відвести головуючу суддю Шевчук Любаву Павлівну від розгляду цивільної справи №128/4430/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Матеріали цивільної справи №128/4430/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук