Житомирський апеляційний суд
Справа №275/93/24 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Драч Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 275/93/24 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Станіславовича, на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Лівочки Л. І., -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 2 липня 2019 року у розмірі 282051 грн. 42 коп.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 2 липня 2019 року у розмірі 282051 грн. 42 коп., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 239330 грн. 22 коп., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 42721 грн. 20 коп. та судовий збір у сумі 3384 грн. 62 коп.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С. задоволено.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено АТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково та стягнуто з АТ КБ " Приват Банк" на користь ОСОБА_2 4542грн. судового збору.

25 вересня 2025 року через підсистему "Електронний суд" представник ОСОБА_1 - адвокат Олійник О.С., подав до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 20000 грн.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С., про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 20000 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Олійник О.С., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 20000 грн судових витрат, пов`язаних з проведенням у справі судово-економічної експертизи.

Зокрема, зазначає, що додаткова постанова Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року в мотивувальній частині не містить посилань та обґрунтування необхідності відхилення вимоги відповідача про стягнення з відповідача 20000 грн. вартості судово-економічної експертизи в справі.

В резолютивній частині вказаної постанови апеляційного суду зазначено тільки про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С., про ухвалення додаткового рішення та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 4542 грн судового збору.

Тобто апеляційний суд не приймав ніяких рішень щодо вимоги представника відповідача про стягнення судових витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи.

Крім того, всупереч вимогам частини третьої статті 270 ЦПК України, суд закінчив розгляд заяви ухвалою про відмову в прийнятті додаткового рішення, хоча в даному випадку при відмові в задоволенні відповідної заяви, яка була розглянута по суті, мало бути винесено саме додаткове рішення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не піддягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2ст. 270 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що вимога представника ОСОБА_1 адвоката Олійника О.С., про відшкодування судових витрат, у тому числі й витрат за проведення експертизи у розмірі 20000 грн., була розглянута Житомирським апеляційним судом, який додатковою постановою від 12 серпня 2025 року частково задовольнив заяву про ухвалення додаткового рішення, стягнувши на користь відповідача 4542 грн. судового збору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Представник відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі просить вирішити питання про стягнення витрат на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 20000 грн. Разом з тим, Житомирським апеляційним судом було вирішено питання стягнення судових витрат у додатковій постанові від 12 серпня 2025 року.

Отже, представник відповідача фактично просить ухвалити додаткове рішення до вже розглянутої вимоги, що приписами цивільного процесуального законодавства не передбачено.

Частиною 5 статті 270 ЦПК України визначено, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Таким чином, доводи апелянта про те, що відмова у стягненні судових витрат має бути викладена лише у процесуальній формі додаткового рішення, колегія суддів відхиляє.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Станіславовича, залишити без задоволення, а ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді

Повний текст постанови складено 11 лютого 2026 року.