Справа №522/7615/25
Провадження №2/522/4459/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.10.2018 р. між сторонами зареєстровано шлюб. Сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу стала втрата почуття любові, шлюб існує формально. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство відсутнє, подружжя проживає окремо.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2025 р. відкрито провадження у справі.

З відповіді із Єдиного державного демографічного реєстру відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача не знайдено.

З Відповіді із Державної міграційної служби України вбачається, що відомостей щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання відповідача не встановлено.

У свою чергу, у позовній заяві позивач зазначає місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

На вказану останню відому адресу місця проживання відповідача було надіслано ухвалу суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, однак лист із рекомендованим повідомленням про вручення повернувся до суду без вручення адресату.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

18.06.2025 р. судом було здійснено оголошення про виклик відповідача у судове засідання, яке призначене на 19.08.2025 р. о 09:55 год.

10.09.2025 р. судом було здійснено оголошення про виклик відповідача у судове засідання, яке призначене на 20.11.2025 р. о 11:45 год.

Таким чином, відповідач повідомлявся належним чином про судові засідання.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. 19.08.2025 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відзиву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.10.2018 р. між сторонами зареєстровано шлюб, про що Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складено відповідний актовий запис №2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.10.2018 р.

Сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.05.2010 р.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спори про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами на час розгляду даної справи відсутні.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна позовна вимога позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 76-80, 81, ч. 2 ст.247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 04.10.2018 р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2008, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.10.2018 р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя Донцов Д.Ю.