Номер провадження: 88-ц/813/10/26
Справа № 522/39/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Швець Катерини Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі

за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію,-

у с т а н о в и в:

02 січня 2024 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію.

Зазначало, що 14.08.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №267 МК 1Ф (надалі Кредитний договір) з додатковою угодою №1 від 26.01.2009. Відповідно до Умов Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 130 000 швейцарських франків, а позичальник зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. 14.08.2016 у забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Через невиконання умов договору у позичальника, станом на 09.02.2016, утворилась заборгованість яка складала: по процентах кредиту у розмірі 36 909, 12 швейцарських франків та по пені у розмірі 191 120, 29 гривень, у зв`язку із чим банк звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 по справі №522/3233/16-ц позов банку до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково та вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 36909, 12 швейцарських франків та пеню у розмірі 191 120,29 грн. В частині вимог до поручителя ОСОБА_2 відмовлено з підстав наявності рішення про визнання недійсним договору поруки.

ОСОБА_3 не погоджуючись із рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 оскаржила його до Одеського апеляційного суду. 20.04.2023 Одеським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі правонаступника ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2019 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишено без змін.

Позивач зазначає про те, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 липня 2022 року, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , залучено до участі в справі №522/3233/16-ц в якості правонаступника ОСОБА_2 , який прийняв спадщину померлої ОСОБА_3 .

Одеським апеляційним судом було витребувано матеріали спадкової справи №40/2021, що була відкрита до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до яких вбачається, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 11.08.2022 року, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, зокрема майнові права на самостійні апартаменти для сімейного відпочинку, будівельний номер НОМЕР_1 , розташовані на 6 поверсі Об`єкта будівництва, приблизною площею 41,31 кв.м. в спортивно-оздоровчому комплексі з апартаментами «31 Жемчужина» за адресою: АДРЕСА_1 .

28.06.2023 року Банком отримані виконавчі листи та передані для примусового виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. від 03.07.2023 відкрито виконавче провадження №72150119 про стягнення судового збору та боргу за рішенням суду з боржника ОСОБА_2

24.01.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловою В. А. зареєстрований за №51.

Підсумовуючи викладене, Позивач зазначає, що під час апеляційного розгляду справи №522/3233/16-ц ОСОБА_2 , будучи залученим до участі у справі як правонаступник відповідача, знаючи про наявність боргів та необхідність виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 про стягнення боргу, з метою уникнення обов`язку по сплаті боргу, ІНФОРМАЦІЯ_2 продав ОСОБА_1 квартиру, майнові права на яку було отримано у спадщину після смерті ОСОБА_3 , а отримані кошти не направив на погашення боргів за вказаним рішенням суду.

У зв`язку із викладеним, Позивач вважає, що договір купівлі-продажу від 24.01.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловою В. А. зареєстрований за №51 є фраудаторним, тобто вчиненими на шкоду кредитору та просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.01.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого була квартира за адресою: у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру та скасувати рішення про державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року позовні вимоги за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію було залишено без задоволення.

В обґрунтування рішення суд зазначав, що матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих умислу відповідачів на укладення договору купівлі-продажу без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися. Навпаки, реєстрація права власності на спірну квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 та факт перерахування ОСОБА_1 обумовленої суми договору купівлі-продажу на рахунки ОСОБА_2 через Одеське відділення АТ «РВС БАНК», АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» Одеське відділення №1 до підписання договору, підтверджується п. 4 Договору купівлі-продажу від 24.01.2023 року, свідчить про реальність настання правових наслідків правочину.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що відповідачі перебувають у сімейних або дружніх відносинах. Оціночна вартість спірної квартири становить 640 000 грн., визначена відповідно до Звіту про оцінку майна від 16.01.2023, який перевірено в Єдиній базі звітів про оцінку та не заперечується позивачем на предмет її реальної дійсності.

Для встановлення фраудаторності правочину основною обставиною, що підлягає доведенню позивачем та встановленню судом, є те, що внаслідок вчинення оспорюваного правочину боржник перестає бути платоспроможним.

Проте, матеріали справи не містять доказів та обґрунтувань позивача, які б вказували на неплатоспроможність боржника, підтверджуючих що у боржника ОСОБА_2 немає іншого вартісного нерухомого чи рухомого майна, за рахунок якого Позивач мав би змогу повністю задовольнити свої вимоги до боржника у разі невиконання ним боргового зобов`язання. Навпаки, судом встановлено, що на момент вчинення спірного правочину, зобов`язання боржника перед АТ «УКРСИББАНК» щодо сплати боргу було забезпечено іншим наявним майном, а саме квартирою АДРЕСА_4 . Крім того, матеріали справи містять докази наявності у ОСОБА_2 іншого спадкового майна.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обставини, на які посилався позивач, не знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, підстав для визнання оскаржуваного договору недійсними немає, а вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав про право власності є похідними від вимоги про визнання правочину недійсним, а тому також задоволенню не підлягають.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Безушко Вікторії Валеріївни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - задоволено частково.Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким позов АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.01.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого була квартира за адресою: у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що укладення оспорюваних договорі з купівлі-продажу між відповідачами є способом ухилення від виконання рішення суду, оскільки нерухомість, яка належала ОСОБА_2 та на яку могло бути накладено стягнення в рамках виконавчого провадження, була відчужена іншій особі в період перебування в провадженні апеляційного суду справи за позовом Банку про стягнення з нього грошових коштів, дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовані на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав, та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.

28 листопада 2025 року адвокат Швець Катерини Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Одеського апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що під час здійснення дій щодо виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28.10.2025 по справі № 522/39/24, представнику відповідача стало відомо, що відповідач -2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до ухвалення оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. Під час розгляду справи в апеляційному суді інформації про смерть ОСОБА_2 не було, навпаки, суд повідомив сторін про його належне сповіщення. Як наслідок, заходи щодо встановлення та залучення його правонаступників не вживались, що призвело до передчасного ухвалення постанови Одеського апеляційного суду.

Обставини смерті позивача на стадії апеляційного перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2024 року є істотною обставиною у даній справі з огляду на обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора і порядок його виконання.

Вважає вказані обставини нововиявленими, які існували на момент ухвалення постанови Одеським апеляційним судом, та постанова від 28.10.2025 має бути переглянута.

Представник позивача з`явився до судового засідання та надав свої пояснення, інші учасники по справі належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, однак до судового засідання не з`явились та заяв про відкладення не надавали, що у відповідності до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному перегляду.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка з`явилася в судове засідання, та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд розмежовує нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Суди також розрізняють нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158 гс 19).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, провадження № 61-14879 св 19).

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549 зц 18).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами в разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

Обставини не можуть вважатися нововиявленими, якщо вони встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, та, відповідно, такі обставини не можуть бути підставою для нового перегляду судового рішення, яке набрало законної сили; певні процесуальні недоліки розгляду справи судами, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, не можуть, за загальним правилом, вважатися нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви, представник відповідача зазначає, що вже під час здійснення дій щодо виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року по справі № 522/39/24, а тобто 19 листопада 2025 року, дізналася про смерть Відповідача - 2 ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , і наголошує, що під час розгляду справи в Одеському апеляційному суді була відсутня інформація про смерть ОСОБА_2 , через що питання про встановлення та залучення правонаступників не вирішувалось. Як стверджує представник, саме це і призвело до передчасного ухвалення постанови Одеського апеляційного суду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Розглядаючи справу № 522/39/24 Одеський апеляційний суд досліджував законність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 24.01.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , станом на дату його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що факт смерті ОСОБА_2 не є нововиявленою обставиною, оскільки не стосується предмету спору по суті (про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації) та не входить у предмет доказування.

Подібна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2024 у справі № 372/4154/18: «Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.»

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини («Христов проти України» (заява № 24465/04, п.п. 33- 34; «Савінський проти України» (Savinskiy v. Ukraine), заява № 6965/02, п. 23)).

Верховний Суд зауважує у постанові від 16 листопада 2022 року усправі № 725/356/21- ц наступне: «процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Такий вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13».

Отже, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), які у встановленому порядку спростовують факти, покладені судом в основу ухваленого рішення. Суд може скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідачем не доведено обґрунтованість наявності факту смерті ОСОБА_2 саме як істотну обставину, яка могла б суттєво вплинути на вирішення справи.

Оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді, так як в рамках даної справи розглядався спір стосовно недійсності договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації.

Відповідно до позиції позивача навіть якщо спадкоємці є - це не впливає на суть рішення і не може його змінити. Смерть Відповідача -2, ОСОБА_2 , впливає на подальше виконання. Відповідно, позиція спадкоємців не може мати істотного значення, оскільки предметом правочину є встановлення законності правочину на момент його вчинення. Це питання вирішується судом незалежно від того, хто є стороною у справі після смерті відповідача.

Таким чином, заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі судового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Частиною 3 ст. 429 ЦПК України встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами слід відмовити, а постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 381, 423, 425, 429 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви адвоката Швець Катерини Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію відмовити.

Постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко