_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8746/26
Провадження № 2-о/947/176/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Мальованого В.О. при секретарі Кочіашвілі А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України ,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту народження - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Євпаторія Автономної Республіки Крим, що належить до тимчасово окупованої території України, матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце народження: м. Чирчик Ташкентська область, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , а батьком громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: пос. Багдад Багдадського району Ферганської області, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . В обґрунтування заяви заявник зазначив , що 24.10.2008 року громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис 864. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_6 , дружині - ОСОБА_6 . У заявників від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Євпаторія Автономна Республіка Крим народилася дитина жіночої статті. У відповідності до ст.146 СК України батьки назвали її - ОСОБА_4 . При народженні дитини батькам видавалося медичні документи про народження: Виписний епікриз (із акушерського стаціонара) виданий ГБУЗС «Євпаторійський пологовий будинок», Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис 9 видане Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 05.08.2025 року. Такі документи про народження дитини відповідно до діючого законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини заявника, саме на тимчасово окупованій території України. Тож, станом на сьогодні у Заявників відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка, тому вони змушені звернутися до суду з даною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Мальованому В.О. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.02.2026 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників. Також, ухвалою суду від 26.02.2026 року судом залучено до справи в якості заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України . У судове засідання призначене на 05.03.2026 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Представник заявника в заяві просив розглядати справу за їх відсутності. Від представника заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 18.08.2025 надійшли письмові пояснення в яких вони не заперечуючи проти встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України , зауважили на необхідності зазначення в рішенні суду актуальних анкетних даних матері та громадянства батьків. Приймаючи викладене, судом було ухвалено здійснити розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі та розгляду справи за їх відсутності, не здійснюється у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 , такою , що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.ч.2, 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"). У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Згідно з підпунктом "в" пункту 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. Наведені положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" дають підстави для висновку про те, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження, реєстрації (розірвання) шлюбу. Водночас Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правила № 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів". Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах "Лоізіду проти Туречини" (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року). Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини. Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (див. висновок Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22). Зазначене узгоджується зі змістом частини другої статті 319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє станом на день ухвалення цього рішення суду. Судом встановлено , що 24.10.2008 року громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис 864. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_6 , дружині - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського управління юстиції , Автономної республіки Крим 24.10.2008.. На підтвердження факту народження дитини заявником надано копію Виписного епікризу (із акушерського стаціонара) виданий 22.07.2025 року ГБУЗС «Євпаторійський пологовий будинок», згідно якого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину дівчинку. Копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини зазначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Свідоцтво серії НОМЕР_3 , актовий запис 9 видане Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 05.08.2025 року. Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 виданого Євпаторійським МВГУ МВС України в Криму 07.05.2003 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: пос. Багдад Багдадського району Ферганської області, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ,96. Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 виданого Євпаторійським МВГУ МВС України в Криму 20.02.2009, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Чирчик Ташкентська область, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 . У зв`язку з тим, що дитина народилася в місті Євпаторія, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про народження встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України є неможливим. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини. Враховуючи наведені вище обставини та додані докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, факт народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Євпаторія Автономної Республіки Крим, є встановленим та підтвердженим, за наслідком чого заява підлягає частковому задоволенню. Стосовно вимоги заявника про встановлення факту народження дитини, з одночасним зазначенням їй прізвища, ім`я та по батькові, а також внесення відомостей щодо батька дитини, суд вважає необґрунтованою, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи, а визначення походження дитини з присвоєнням їй прізвища, імені та по батькові у відповідності до положень статті 144 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, провадиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану під час вчинення дій з реєстрації народження дитини у відповідності до встановленого законодавством порядку. Відповідно до статей 317, 430 ЦПК України, дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 76-80, 265, 259, 315-317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити частково. Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 20 лютого 2009 року Євпаторійським МВГУ МВС України в Криму, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дитини - жіночої статті, в місті Євпаторія Автономної Республіки Крим, Україна, що належить до тимчасово окупованої території України. У задоволенні решти вимог - відмовити. Рішення підлягає до негайного виконання. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. О. Мальований