Справа № 161/7092/25
Провадження № 2/161/435/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 лютого 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя.

В ході судового засідання вирішувалося клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення даного позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач не брав участі в жодному підготовчому судовому засіданні, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Зазначає, що під час судового засідання 27.08.2025 року, представник позивача просив суд відкласти розгляд справи, на підставі чого, засідання відкладено на наступну дату - 13.10.2025 року о 11:30 год. Однак, на призначене судове засідання представник позивача не прибув, жодної інформації про неможливість та/або причини неприбуття ним не повідомлялись. На судове засідання, призначене на 05.11.2025 року о 10:30 год, представником позивача подано клопотання від 04.11.2025 року з проханням перенести засідання на інші дату та час з огляду на його участь в іншій судовій справі, однак дане клопотання не містить інформації про номер справи, в якій представник позивача задіяний, ані доказів на підтвердження такої інформації. На судове засідання, призначене на 09.12.2025 року о 12:00 год, представник позивача подав клопотання від 09.12.2025 року, в якому висловив прохання відкласти засідання на інші дату та час з особистих причин. До клопотання також не надано жодних доказів на підтвердження неможливості прибуття представника позивача на вказане судове засідання. Відтак, процесуальна поведінка позивача свідчить про те, що ним зайнято пасивну позицію у вказаному судовому процесі. Позивачем не подано жодної заяви по суті, крім позову, або іншого процесуального документа, що сприяв би розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо вказаного клопотання, з підстав вкладених в письмових запереченнях.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача Моргун І.А. про залишення позову без розгляду не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто зі змісту вищезазначених норм ЦПК України, слідує, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, який був повідомлений належним чином, суд залишає позовну заяву без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 року у справі № 553/3688/16-ц.

Судом встановлено, що позивач не з`явився лише в судове засідання 13.10.2025 року, проте у подальші судові засідання, призначені на 05.11.2025 року та 09.12.2025 року, представником позивача були подані належні клопотання про відкладення розгляду справи, які судом прийняті та розглянуті у встановленому порядку (а.с. 221, 234).

Таким чином, відсутні ознаки повторної неявки без поважних причин у розумінні вимог ст. 257 ЦПК України.

Крім того, у дане судове засідання, в якому вирішувалося клопотання про залишення позову без розгляду, представник позивача з`явився, що свідчить про належне здійснення процесуальних прав та відсутність наміру ухилятися від участі у розгляді справи.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що залишення позову без розгляду є процесуальним наслідком саме повторної неявки позивача без поважних причин, яка має бути підтверджена матеріалами справи та свідчити про недобросовісну процесуальну поведінку сторони. Водночас, одноразова неявка або неявка за наявності поданих клопотань про відкладення розгляду справи не може бути підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що матеріали справи не містять докази, які підтверджують повторну неявку представника позивача без поважних причин, а також враховуючи його явку в дане судове засідання, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.М. Пахолюк