Справа № 2-4334/11
Номер провадження 4-с/404/4/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року місто Кропивницький

Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інші учасники справи: Публічне акціонерне товариство КБ «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок № 100), державний виконавець Данилюк Ольга Борисівна (місцезнаходження: 02099, місто Київ, вулиця Геннадія Афанасьєва, будинок № 16) на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В :

До Фортечного районного суду міста Кропивницького надійшла скарга ОСОБА_1 (вх. № 9877 від 02.03.2026 року) про поновлення строку звернення зі скаргою; визнання протиправною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у незнятті арештів на майно боржника - ОСОБА_1 , накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 06.04.2012 при примусовому виконанні виконавчого листа 2-4334/11 виданого 29.12.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда, у виконавчому провадженні № 32005732; зобов`язання Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти (скасувати) арешт на майно боржника - ОСОБА_1 , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 06.04.2012 при примусовому виконанні виконавчого листа 2 4334/11 виданого 29.12.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда, у виконавчому провадженні № 32005732.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень статті 122 Цивільного процесуального кодексу України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно статті 123 Цивільного процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За положеннями статті 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, статтею 127 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право суду поновити строк для подання скарги, що пропущено заявником з поважних причин. На особу, яка пропустила встановлений законом процесуальних строк, покладається обов`язок подати клопотання (у вигляді письмової заяви) про його поновлення.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Таким чином, на особу, яка пропустила встановлений законом процесуальний строк, покладається обов`язок подати клопотання про його поновлення, оскільки за зазначеною вище нормою закону, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення такого строку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року №6-577цс17, в якій зазначено, що поновлення судом процесуального строку на оскарження рішення без наведення причин є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 16 Постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що відповідно до статті 385 Цивільного процесуального кодексу України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 Цивільного процесуального кодексу України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця в межах виконавчого провадження № 32005732. Сама скаржник зазначає у скарзі, що про порушення її прав органом державної виконавчої служби їй стало відомо 05.01.2026 року. Тобто скаржником подано скаргу щодо оскарження дій органу державної виконавчої служби через 2 місяці, з моменту того, як остання вперше дізналася про порушення свого права.

Вищевказані дії скаржника суперечать та порушують статтю 449 Цивільного процесуального кодексу України. Клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби з його обґрунтуванням та наданням належних доказів, причин пропуску такого строку, скаржником до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, скаржнику вже тривалий час відомо про існування виконавчого провадження № 32005732, та порушення державним виконавцем прав скаржника під час вчинення виконавчих дій по вищевказаному виконавчому провадженні, однак остання звертається до суду зі скаргою через 2 місяці з моменту коли останній стало відомо про порушення її прав, без належного обгрунтування причин такого тривалого пропуску строку на звернення до суду.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17 (ЄДРСРУ № 74991952).

Разом з тим, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником пропущено процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою, клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з належним його обґрунтуванням та наданням відповідних доказів, остатньою до суду не подано, відтак суд повертає скаргу ОСОБА_1 без розгляду, як таку, яка подана з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Керуючись статтями 76, 81, 122, 123, 126, 127, 447, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інші учасники справи: Публічне акціонерне товариство КБ «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок № 100), державний виконавець Данилюк Ольга Борисівна (місцезнаходження: 02099, місто Київ, вулиця Геннадія Афанасьєва, будинок № 16) на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст судового рішення складено 09.03.2026 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка