Справа №572/3202/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Дубровицьким районним судом Рівненської області 12 грудня 2024 року ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволені.

17 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 12 грудня 2024 року, посилаючись на те, що під час проголошення судового рішення він присутнім не був, а повний текст рішення суду від 12 грудня 2024 року йому було направлено поштою та отримано ним 23 грудня 2024 року. Таким чином, дана заява подана вчасно, з дотриманням строків, передбачених ст. 284 ЦПК України. При цьому зазначає, що якщо строк пропущено, просить поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, вважаючи такий пропуск прийнятним, обґрунтованим та рахувати його з моменту ознайомлення зі справою.

Вважає, що суд провів розгляд справи в порушення ч. 4 ст. 223 ЦПК України, а тому він не зміг подати свої заперечення та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що йому з Реєстру судових рішень випадково стало відомо, що розглянувши матеріалами позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором відкрито судове провадження. Ухвала про відкриття провадження у справі була постановлена 24 вересня 2024 року,

Оскільки судове засідання було призначено на 09 жовтня 2024 року, тому за наявними у нього документами, ним було направлено в суд 30 вересня 2024 року письмові пояснення. У вказаних поясненнях ним було зазначено, що внаслідок військових подій він не проживає за місцем реєстрації, тому ухвала суду про відкриття провадження ним не отримувалася, як і не надходила начебто від позивача копія позовної заяви із додатками. Також у вказаних поясненнях надано його міркування стосовно позовних вимог, де він просив відмовити в позові та зазначено адресу, за якою слід надсилати судову кореспонденцію.

Натомість, суд не прийняв дані пояснення та вказав в рішенні суду, що згідно норм ЦПК України, відповідач має право викладати свої заперечення проти позову саме у відзиві, а письмові пояснення надавати лише як додаткові і лише в разі потреби, яка виникне в ході розгляду справи.

Вважає, що суд, не прийнявши його пояснення, порушив не тільки його процесуальні права про ознайомлення зі справою в повному обсязі, а й обмежив його у доступі до правосуддя.

Стосовно призначених судових засідань, то відповідач відмічає наступне: засідання 09 жовтня 2024 року - у справі є відмітка про його інформування, проте він не зміг прийти до суду внаслідок того, що не зміг відлучитися з місця роботи і як він вважав, у суду буде достатньо його письмових пояснень, які не були прийняті з формальних причин; засідання 20 листопада 2024 року - повістка йому не надсилалася; засідання 05 грудня 2024 року - повістка ним отримана, проте він не зміг прийти до суду внаслідок того, що не був у місті; засідання 12 грудня 2024 року - повістка надійшла йому вже після винесення судового рішення.

Тому, на думку відповідача, судом ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме розглянуто справу за відсутності відповідача, щодо якого відсутні відомості про повторну неявку, а вказані обставини є достатньою причиною, чому він не зміг потрапити на призначене останнє судове засідання для дачі своїх пояснень.

При цьому, у заяві про перегляд заочного рішення, відповідач наводить пояснення та заперечення проти вимог позивача.

20 січня 2025 року ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху та у зв`язку з неусуненням вказаних недоліків ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року дану заяву повернуто відповідачу ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2025 року ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2025 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято дану заяву.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення суду відповідач ОСОБА_1 просить розглядати дану заяву без його участі.

Проте, судом було повідомлено відповідача про день, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Проте, відповідач на розгляд заяви про перегляд заочного рішення не з`явився. Втім, 24 лютого 2026 року на адресу суду поштовою кореспонденцією надійшла заява ОСОБА_1 , де зазначив, що внаслідок військових подій, ситуації з електроенергією, він не проживає за місцем реєстрації вже тривалий час та у зв`язку зі станом здоров`я, він фізично не зможе бути присутнім у судовому засіданні. Просив розглянути заяву про перегляд заочного рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року без його участі та задоволити за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача ТОВ "Бізнес позика" у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним ином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належних чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" №2 від 12 червня 2009 року, заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Судом встановлено, що 24 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2024 року дану справу передано за підсудністю до Дубровицького районного суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 09 жовтня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Так, про дату призначеного судового засідання, а саме 09 жовтня 2024 року, визначену в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 24 вересня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка (а. с.91).

Водночас, варто зауважити, що копію позовної заяви з додатками відповідачу було надіслано позивачем на виконання ч. 7 ст. 43 ЦПК України, докази про надсилання яких наявні у матеріалах справи (а.с.76).

Втім, у судове засідання, призначене на 09 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Разом з тим, підтвердженням того, що відповідач був обізнаний про призначені судові засіданні по справі, а саме: 28 жовтня 2024 року, 11 листопада 2024 року, 20 листопада 2024 року, 05 грудня 2024 року та 12 грудня 2024 року, свідчать довідки про отримання відповідачем судових повісток на його номер мобільного телефону з відміткою про їх доставлення, а також поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.162, 164, 182, 188, 192).

При цьому, покликання відповідача на неможливість прийти до суду, оскільки він не зміг відлучитися з місця роботи і вважав, що суду буде достатньо його письмових пояснень, а також у зв`язку з перебуванням за межами міста, як на поважність причини неявки в судові засідання судом оцінюються як неспроможні аргументи підтвердження причин поважності його неявки.

Варто зауважити, що відповідач до початку відповідного судового засідання не повідомляв суд про неможливість з`явитися у судове засідання, хоча, як вже зазначено вище, був обізнаний про день, час судових засідань.

Тому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо його неповідомлення судом про день, час та місце розгляду вказаної справи.

При цьому, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказав та не надав доказів, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, не були враховані судом під час ухвалення заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, крім іншого, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Зі змісту ст. 288 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 288, 354, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області, шляхом подання апеляційної скарги.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.