Ухвала

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 335/8932/25

провадження № 61-2742ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2026 року (повний текст судового рішення складено 26 січня 2026 року)всправі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживача, визнання незаконним та скасування рішення від 22 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору, визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання укладеного з ОСОБА_1 договору, розірваного 22 липня 2024 року.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2026 року, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

03 березня 2026 року ОСОБА_1 подав через Електронний суд до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2026 року (повний текст судового рішення складено 26 січня 2026 року).

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130118147) справу визнано малозначною.

У касаційній скарзі вказується, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже Верховний Суд та суди попередніх інстанцій по-різному застосовують правові висновки до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем щодо реалізації банком права на розірвання ділових відносин в односторонньому порядку за відсутності правового обґрунтування підстав, відповідно до яких банк прийняв таке рішення. У спірних рішеннях суди попередніх інстанцій не застосували жодного з висновків Верховного Суду щодо врегулювання спірних правовідносин. Оскільки суди застосували норми права без урахування вказаних вище висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, спірні правовідносини зачіпають права та інтереси скаржника/позивача, окреслене правове питання є головним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення, і правильне вирішення цієї справи є винятково актуальним для формування єдиної правозастосовчої практики. Вказується, що для позивача ця справа має виняткове значення, оскільки на момент розірвання відповідачем ділових відносин з позивачем, у останнього були відсутні інші банківські рахунки для здійснення грошового переказу коштів, що позбавило позивача/скаржника доступу до банківських послуг, участі у господарській діяльності (позивач повідомляв відповідачу, що останній є адвокатом, керуючим адвокатським бюро). Разом з тим, банківські установи найчастіше не виявляють намірів укладати ділові відносини з тими особами, з якими були попередньо розірвані ділові відносини іншими банківськими установами. Відтак, безпідставне рішення відповідача щодо розірвання ділових відносин має тривалі правові, фінансові й соціальні наслідки, які істотно ускладнюють доступ до банківських послуг позивача та безпосередньо впливають на його ділову репутацію. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для позивача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2026 року (повний текст судового рішення складено 26 січня 2026 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є .В. Краснощоков