Справа № 727/1142/26
Провадження № 2/727/1083/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слолбодян Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Мадей Е.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву від 04.03.2026 р. позивача ОСОБА_1 про надання відповідачем ОСОБА_2 відповідей на запитання (а порядку ст. 93 ЦПК України) по розгляду цивільної справи № 727/1142/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права позивача на приватизацію, шляхом визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житлом, ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.02.2026 року позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було залишено без руху, із наданням позивачу терміну -7ми днів на усунення недоліків вказаних в ухвалі без руху.

На виконання вказаної ухвали суду від 03.02.2026 року, позивач ОСОБА_1 подала в суд 10.02.2026 року позовну заяву (в новій редакції) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у реалізації права на приватизацію шляхом визнання права позивача користуватися житлом та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщення з подальшим зняттям з реєстраційного обліку, сформував документ в системі «Електронний суд».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.02.2026 року відкрито провадження в справі 727/1142/26, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у реалізації права на приватизацію шляхом визнання права позивача користуватися житлом та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщення з подальшим зняттям з реєстраційного обліку та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із призначенням в підготовче засідання на 04.03.2026 року на 10.00 годин.

04.03.2026 року позивач ОСОБА_1 подала в суд позовну заяву (в новій редакції) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права позивача на приватизацію, шляхом визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житлом із подальши зняттям її з реєстраційного обліку.

В суд позивачем ОСОБА_1 скеровано 04.03.2026р. заяву про надання відповідачем ОСОБА_2 відповідей на запитання (а порядку ст. 93 ЦПК України) по розгляду цивільної справи № 727/1142/26 за заявленим нею позовом.

Копія даного клопотання відповідача згідно квитанції від 03.03.2026 року направлена відповідачу через Електронний суд».

У поданій до суду заяві від 04.03. 2026 року позивач ОСОБА_1 просила справу в підготовчому засіданні розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , також будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи в підготовчому засіданні за її відсутності.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку, про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 суд, зважає на наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання в порядку статті 93 ЦПК України мотивоване тим, що поставлені позивачем запитання до відповідача, як стоорни по справі, безпосередньо стосуються предмета та підстав позову, входять до предмета доказування та спрямовані на з`ясування обставин по справі. Позивач перед відповідачем ставить наступні запитання, зокрема:

1) з якою метою Ви виїхали до Чехії у 2023 році та який там маєте статус?

2) чи маєте Ви договір оренди житла у Чехії?

3) чи зареєстровані Ви у податкових/ соціальних органах Чехії як отримувач виплат?

4) чи відвідує Ваша дитина дитсадок/ школу в Чехії на постійній основі?

5) скільки днів за останні 12 місяців Ви фізично перебували за адресою реєстрації в Україні?

6) чи сплачували Ви особисто комунальні послуги за адресою в Україні за останні 2 роки?

7) чи є Ваша відмова знятися з реєстрації свідомим кроком для блокування моєї приватизації від 15.10.2025?

8) з яких причин Ви не знімаєтесь з реєстрації дистанційно через додаток «Дія»?

9) чи отримували Ви «гуманітарну допомогу» на проживання від уряду Чехії у 20242026 роках? 10) чи офіційно працевлаштований ваш чоловік в Чехіїї? Позивач просить дану заяву задовольнити

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 93 ЦПК України передбачено право учасників справи поставити запитання іншому учаснику справи, як свідку про обставини, що мають значення для справи. Зокрема вказана норма закону передбачає, що учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:

1) з підстав, визначених статтями 70, 71 цього Кодексу;

2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;

3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

Верховний Суд у постанові від 09.05.2023 у справі № 910/14795/20, зробив висновок про те, що письмове опитування учасників як свідків є одним із видів доказів, на підставі яких може бути встановлено наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторони.

Судом за матеріалами справи та з доводів наведених в заяві позивача ОСОБА_1 не вбачається, що вона просить вказані вище питання поставити відповідачу ОСОБА_2 , як свідку по справі і допитати останню як свідка. Окрім наведеного зі змісту запитань, вбачається, що вони не стосуються предмету спору. Суд зазначає, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору шляхом винесення відповідного судового рішення, і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані та є необхідними, суд може залишити позов без розгляду (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 926/1333/21).

У справі «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Виходячи з доводів відповідача в заяві про опитування, позиції позивача та аналізу вищенаведених вимог закону суд вважає, що заява ОСОБА_1 не грунту.ться на законі і в її задоволенні щодо опитування відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, еруючись ст. ст.93, 353-355, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви від 04.03.2026р. позивача ОСОБА_1 про надання відповідачем ОСОБА_2 , як стороною по справі, відповідей на запитання по розгляду цивільної справи № 727/1142/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права позивача на приватизацію, шляхом визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житлом відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 04.03.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.