г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/6051/25
Номер провадження 2/213/347/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що товариство здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення населення, яке зобов`язане робити оплату за отримані послуги. Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за цією адресою. Таким чином, відповідачі є споживачами послуги з постачання теплової енергії, яке надає позивач за вищезазначеною адресою. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснюють, внаслідок чого виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів за період з 01 грудня 2021 року по 22 липня 2025 року заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії у сумі 32 169,39 грн, інфляційні втрати у сумі 5 748,75 грн, 3% річних 1 634,37 грн та пеню 1 981,26 грн.

У судове засідання сторони не викликались. Відповідачі відзиви не подали.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 з 29 травня 2003 року є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно є споживачем послуги з постачання теплової енергії, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» за цією адресою.

Відповідач ОСОБА_2 з 29 лютого 2000 року зареєстрований за цією адресою і також є споживачем послуг, що надаються позивачем за адресою виникнення боргу.

Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію постачалася теплова енергія до житла відповідачів, однак зобов`язання з оплати за надані послуги ними здійснюються не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість.

Сума заборгованості з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2021 року по 22 липня 2025 року становить 32 169,39 грн.

Внаслідок порушення відповідачами зобов`язання з оплати наданих послуг позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат 5 748,75 грн, 3% річних 1 634,37 грн та пені 1 981,26 грн.

Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг.

Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Цією статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Стаття 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідачі відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не подали, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд вважає необхідним задовольнити вимоги про стягнення заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії та пені.

Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на свою користь інфляційних втрат та 3% річних; надав розрахунки. Тобто між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають задоволенню.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3 028,00 грн у рівних частинах з кожного.

На підставі викладеного, ст. ст. 319, 322, 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 247 ч.2, 282, 283, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 грудня 2021 року по 22 липня 2025 року у розмірі 32 169,39 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 748,75 грн, 3% річних у розмірі 1 634,37 грн та пеню у розмірі 1 981,26 грн, а всього 41 533 (сорок одна тисяча п`ятсот тридцять три) грн 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 1 514,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 1 514,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», юридична адреса: вул. Електрична,1, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 09 лютого 2026 року.

Суддя: В.В.Мазуренко