Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/3003/25

Провадження № 2/348/307/26

03 березня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадженняу судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Процесуальні дії у справі.

25.11.2025 ТзОВ "Українські фінансові операції" пред`явило позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 24956,79 гривень. В обґрунтування позовних вимог наведено таке. 11.05.2024 між ТОВ "Лінеура Україна"та ОСОБА_1 було укладено договір № 4639976 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком кредитування 360 днів - до 06.05.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 10 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01% на день, проте позичальник не виконав зазначених у договорі умов і як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5% на день. 25.11.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Українські фінансові операції" було укладено договір факторингу №25/11/2024, відповідно до якого право вимоги до відповідача було уступлено позивачу. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24956,79 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3993,20 гривень, заборгованість за відсотками первісного кредитора - 11320,01 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими позивачем - 9643,57 гривень. Відповідач її не погасила, а тому позивач просить стягнути ці кошти з відповідача та нараховувати під час примусовового виконання рішення суду інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України.

26.11.2025 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.12.2025 суд витребував докази по справі.

03.03.2026 представник позивача в судове засідання не з`явився, 17.12.2025 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

03.03.2026 відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, строк на подання відзиву закінчився. Позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Враховуючи наведене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

11.05.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем було укладено договір № 4639976 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з договором, який підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень строком на 360 днів, під 1,5% на день.

Відповідно до листа від 19.12.2024 №1-1912 на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 4000,00 гривень. Згідно з відповіддю від 19.01.2026 АТ "Райфайзен Банк" банківська картка № НОМЕР_1 була емітована на ім`я ОСОБА_1 , 11.05.2024 наявне зарахування коштів у розмірі 4000,00 гривень.

25.11.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТзОВ "Українські фінансові операції" було укладено договір факторингу 25/11/2024, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" передало ТОВ "Українські фінансові операції" належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром боржників від 25.11.2024, відповідно до якого право вимоги до відповідача за договором №4639976 було уступлене позивачу.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №4639976 від 11.05.2024 заборгованість відповідача становить 24956,79 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3993,20 гривень,заборгованість за відсотками первісного кредитора - 11320,01 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими позивачем - 9643,57 гривень.

Оцінка суду.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором .

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідач отримала кошти за вищевказаним кредитним договором. Заборгованість за ним не погасила, хоча відповідно до умов договору зобов`язана була повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Позивачу відступлено право вимоги за вказаними кредитним договором, а отже відповідач зобов`язана провести виконання зобов`язань на користь нового кредитора.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення заборгованості підлягає до задоволення.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав зазначення в рішенні про нарахування відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2000,00 гривень.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги витрати на правничу допомогу позивача становлять 10000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 8000,00 гривень, оскільки позов було задоволено частково.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції"заборгованість в розмірі 24956 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 79 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції"судовий збір у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", ідентифікаційний код 40966896, місцезнаходження: вул. Глибочицька, 40/19літ.Н,П, м.Київ.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.03.2026.

Суддя Матолич В.В.