Справа №: 398/7096/25
провадження №: 2/398/914/26
"16" лютого 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект центр, представник позивача Ткаченко Марія Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції позивача.
Надалі право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі таких правочинів: 24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24-01/2022, а 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої спочатку було призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи,. Ухвалою від 06 січня 2026 року у зв`язку із заміною складу суду справу прийнято до провадження суддею Орловським В.В. та постановлено розгляд справи проводити спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 29.04.2021 р. ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С648047.
Договором встановлені такі умови кредитування:
строк кредиту 30 днів, водночас, відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації).
Відповідно до п. 4.1. строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або - в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору. 4.2. Порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація): 4.2.1. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. 4.2.2. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.
Відповідно до п. 4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору;
знижена процентна ставка 0,57% на день від суми кредиту;
стандартна процентна ставка 1,90% (за стандартною ставкою) в день від суми кредиту.
Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за період з 29.04.2021 до 23.01.2022, розрахунку наступного кредитора ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 і також розрахунку останнього кредитора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 03.11.2025 (дата останнього нарахування 23.02.2022 щодо 3% річних та інфляційних втрат), ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з цим виникла заборгованість у розмірі 32 985,47 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10 000,00 грн, за процентами 22 800,00 грн, нарахованих 3% річних 25,47 грн та інфляційних втрат 160,00 грн.
Нарахування процентів здійснювалося відповідно до п. 3.1 Кредитного договору на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом. Оскільки умови для застосування зниженої процентної ставки відповідачем виконані не були, розрахунок проводився за стандартною ставкою 1,90% на день від суми залишку заборгованості.
Окремо слід зазначити, що згідно з п. 1.4 та п. 4.2 Кредитного договору № 4077265 від 29.04.2021 року, кредит надавався на строк 30 днів з можливістю його неодноразового продовження за ініціативою Споживача шляхом сплати нарахованих процентів. Судом встановлено, що Відповідач двічі ініціював пролонгацію договору (29.05.2021 та 25.06.2021), що згідно з п. 4.2.4 договору кожного разу встановлювало новий строк кредитування. Після припинення оплат з боку Відповідача, з 26.07.2021 року набрав чинності механізм автоматичної пролонгації, передбачений п. 4.3.1 договору, тривалість якої обмежена 90 календарними днями поспіль.
Таким чином, граничний строк нарахування процентів за користування кредитом з урахуванням усіх передбачених договором видів пролонгацій закінчився 23.10.2021 року. Згідно з карткою обліку договору, Кредитодавець здійснював нарахування процентів саме до цієї дати включно, що повністю відповідає умов договору. Починаючи з 24.10.2021 року нарахування процентів за користування кредитом було припинено. Заявлена до стягнення сума процентів у розмірі 22 800,00 грн є залишком непогашеної заборгованості, розрахованим як різниця між загальною сумою нарахувань за 178 днів (29 640,00 грн) та фактично сплаченими Відповідачем коштами (6 840,00 грн). Розрахунок 3% річних та інфляційних збитків проведено відповідно до ст. 625 ЦК України поза межами строку кредитування за період з 24.01.2022 до 23.02.2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану.
Перехід права вимоги.
24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено Договір Факторингу № 24-01/2022. Факт передачі права вимоги до ОСОБА_1 підтверджується Актом приймання-передавання Реєстру Боржників від 24.01.2022 року. У Витягу з Реєстру боржників до цього договору за порядковим номером 280 зазначено дані відповідача, номер його кредитного договору (4077265) та суму заборгованості на момент відступлення 32 800,00 грн. Перехід права вимоги підтверджується також платіжним дорученням від 24.01.2022 року № 323110003 ПАТ АБ «Південний», яке засвідчує оплату за відступлені права вимоги з боку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору від 29.04.2021, укладеного в електронній формі. Відповідач ознайомився з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою платіжної системи, копія якої надана позивачем.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив, доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Аналізуючи положення кредитного договору на відповідність законодавству, чинному на момент його укладення, суд приходить до висновку про їх законність. Зокрема, умови щодо пролонгації (п. 4.2) та автоматичної пролонгації (п. 4.3) було погоджено сторонами під час підписання договору, що відповідало принципам свободи договору (ст. 627 ЦК України) та тогочасній редакції ЗУ «Про споживче кредитування», яка не містила заборони на автоматичне продовження строку кредиту за заздалегідь визначеною домовленістю сторін.
Згідно з п. 1.4 та п. 4.2 договору, базовий строк кредитування становив 30 днів з можливістю його неодноразового продовження за ініціативою Споживача. Судом встановлено, що Відповідач двічі ініціював пролонгацію договору шляхом здійснення платежів 29.05.2021 року (1 710,00 грн) та 25.06.2021 року (5 130,00 грн), що загалом склало 6 840,00 грн. Відповідно до п. 4.2.4 договору, це кожного разу встановлювало новий строк кредитування. Після завершення останнього подовженого строку, з 26.07.2021 року набрав чинності передбачений п. 4.3.1 договору механізм автоматичної пролонгації, тривалість якої обмежена 90 календарними днями поспіль.
Таким чином, граничний строк нарахування процентів за користування кредитом з урахуванням усіх передбачених договором видів пролонгацій закінчився 23.10.2021 року. Згідно з карткою обліку договору, за весь період фактичного користування кредитом (178 днів) загальна сума нарахованих процентів за зниженою та стандартною ставками склала 29 640,00 грн. Враховуючи фактично сплачені Відповідачем 6 840,00 грн, залишок заборгованості за процентами становить 22 800,00 грн, що повністю відповідає заявленим позовним вимогам.
Станом на дату подання позову загальна сума заборгованості становить 32 985,47 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн, заборгованість за процентами 22 800,00 грн, нараховані 3% річних 25,47 грн та інфляційні втрати 160,00 грн. Розрахунок 3% річних та інфляційних збитків проведено відповідно до вимог ст. 625 ЦК України поза межами строку кредитування за період з 24.01.2022 до 23.02.2022 року включно, тобто до введення в Україні воєнного стану.
Враховуючи, що до позивача на підставі описаного вище ланцюга договорів про відступлення права вимоги (від 24.01.2022 та від 10.01.2023) перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання.
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 32 985,47 грн законною та обґрунтованою.
Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 1892 від 01.09.2025 року, витяг з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, у якому міститься опис наданих послуг, відповідно до яких позивачу Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано послуги правової допомоги на загальну суму 13 000 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №4077265 від 29.04.2021 року у розмірі 32 985 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 47 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 16 лютого 2026 року.
Учасники справи:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Орловський