Справа № 127/6621/26
Провадження 2/127/1875/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №42 Вінницької міської ради», Централізованої бухгалтерії №3 Департаменту освіти Вінницької міської ради, за участю третьої особи Департамент освіти Вінницької міської ради про визнання протиправними наказів, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №42 Вінницької міської ради», Централізованої бухгалтерії №3 Департаменту освіти Вінницької міської ради, за участю третьої особи Департамент освіти Вінницької міської ради про визнання протиправними наказів щодо встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі, зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати, індексацію та компенсацію втрати частини доходів.

Позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати п. 1.3 наказів №134 від 02.09.2019 року, №98-зп від 01.09.2020 року, №150-зп від 01.09.2021 року, №86-зп від 01.09.2021 року, №56-зп від 01.09.2023 року, №72-зп від 02.09.2024 року, №60-зп від 01.09.2025 року в частині встановлення надбавки «...від надбавки за складність і напруженість у роботі завідувача...»;

зобов`язати Централізовану бухгалтерію №3 Департаменту освіти Вінницької міської ради нарахувати та виплатити надбавку за складність і напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу за період з 02.09.2019 року по 01.12.2025 року.

Суд, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів; ціну позову та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однією з позовних вимог є зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати за період з 2019 по 2025 рік та стягнення різниці у виплатах.

Разом з тим позивачем не визначено ціну позову; не надано розрахунку сум, що підлягають стягненню; не зазначено розміру посадового окладу та відсоткового розміру надбавки; не наведено розрахунку індексації та компенсації втрати частини доходів.

За відсутності розрахунку суд позбавлений можливості встановити обсяг заявлених вимог та перевірити їх обґрунтованість.

Отже, позивачу необхідно визначити ціну позову та надати обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що позовні вимоги сформульовані неконкретно.

Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором.

Позовні вимоги сформульовані таким чином, що: окремі накази зазначені з різними номерами в межах одного формулювання (наприклад, «№72-зп від 02.09.2024 року №60-зп від 01.09.2025 року»); наказ №60-зп від 01.09.2025 року зазначений двічі; не розмежовано, які саме вимоги стосуються якого відповідача; відсутня чітка вказівка на суб`єктний склад щодо кожної вимоги.

Таке формулювання не відповідає вимогам процесуальної визначеності та унеможливлює відкриття провадження у справі.

Позивачка просить визнати протиправними та скасувати накази. Водночас ЦПК України передбачає розгляд цивільних справ щодо захисту трудових прав у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу.

Способами захисту є, зокрема визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу.

Позивачці необхідно уточнити спосіб захисту відповідно до норм цивільного та трудового законодавства (визнання незаконним та скасування наказу як акту роботодавця).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З матеріалів позову вбачається, що оскаржуються накази, починаючи з 02.09.2019 року. При цьому позов подано у 2026 році, тобто з пропуском установленого законом тримісячного строку.

Частиною 3 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі пропуску з поважних з причин строків, установлених цією статтею, суд може поновити ці строки.

Разом з тим, позивачка не заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду, не навела обставин поважності причин його пропуску та не подала доказів на їх підтвердження.

Правова позиція щодо обов`язковості застосування строків звернення до суду у трудових спорах викладена у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/26694/15-ц та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №127/20888/16-ц, де зазначено, що строки звернення до суду у трудових спорах є спеціальними та підлягають застосуванню судом.

Отже, позивачці необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин його пропуску та доказами на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Із матеріалів позову вбачається, що роботодавцем позивача є комунальний заклад освіти, проте вимоги щодо нарахування та виплати коштів адресовані також централізованій бухгалтерії.

Разом з тим позовна заява не містить правового обґрунтування самостійної відповідальності зазначеної установи як відповідача у справі.

Позивачу необхідно надати обґрунтування суб`єктного складу сторін або уточнити його.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати.

Однак вимога про визнання наказів незаконними не є вимогою про стягнення заробітної плати, а є немайновою вимогою.

Позивачці необхідно уточнити питання сплати судового збору щодо немайнових вимог або надати докази звільнення від його сплати.

Викладене є недоліками позовної заяви, які мають бути усунуті позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач у встановлений судом строк усуне недоліки, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання. У разі невиконання вимог ухвали позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 48, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №42 Вінницької міської ради», Централізованої бухгалтерії №3 Департаменту освіти Вінницької міської ради, за участю третьої особи Департаменту освіти Вінницької міської ради залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання її копії.

Роз`яснити позивачу, що у разі якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: