№ 2/183/6273/25
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 480464-КС-003 про надання кредиту від 17 грудня 2023 року, у загальній сумі 43 319,36 грн.

Постановленою суддею ухвалою від 05 листопада 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

27 листопада 2025 року відповідачем подано суду клопотання про зупинення провадження у справі до припинення воєнного стану або припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, обґрунтоване тим, що він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 29 травня 2025 року, яка з 24 лютого 2022 року переведена на воєнний стан та приймає участь у протидії збройній агресії рф у складі ЗС України. У зв`язку з перебуванням на військовій службі відповідач не може приймати участь в судових засіданнях, як в загальному порядку так і в режимі відеоконференції.

22 грудня 2025 року представником позивача подано заперечення проти клопотання позивача. В обґрунтування заперечень вказує, що позивач не отримував копію клопотання від відповідача, дізнався про його існування з даних моніторингу судових справ у ЄСІТС «Електронний суд». Вказує, що докази на підтвердження клопотання відповідачем подано з пропуском строку та без обґрунтування його поновлення. Відповідач у своєму клопотанні взагалі не зазначив, яке значення для розгляду та вирішення справи мають докази, які сторона відповідача додала до клопотання, які обставини ці докази можуть підтвердити або спростувати. У зв`язку з вищевикладеним, сторона позивача заперечує проти долучення до матеріалів справи нових доказів, які сторона відповідача додала до свого клопотання. Просить не брати до уваги під час розгляду та вирішення справи нові докази у справі, які сторона відповідача додала до свого клопотання. Також просить суд визнати ці докази недопустимими (на підставі ч. 1 ст. 78 ЦПК України) та залишити їх без розгляду (на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Наголошує, що клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі є незаконним, необґрунтованим та таким, що подане з метою затягування розгляду справи, що є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами. Довідка про перебування особи на військовій службі окрім того, що не містить РНОКПП, дату народження та адресу особи, яка перебуває на військовій службі, що унеможливлює встановлення цієї особи, а саме встановлення того, чи є ця особа відповідачем у справі, також, видана 31 липня 2025 року, тобто їй вже більше п`яти місяців, і навіть якщо ця довідка справді стосується саме відповідача у справі, він вже міг бути демобілізований (наприклад у зв`язку з пораненням), а після демобілізації він би втратив право на зупинення провадження у справі на підставі того, що він є діючим військовослужбовцем. Сторона відповідача не була позбавлена можливості отримати та надати суду актуально довідку про перебування відповідача на військовий службі саме станом на зараз, з зазначенням у такій довідці РНОКПП, дати народження, та адреси відповідача. Вказує, що самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження у справі. Сторона відповідача не надала жодних належних та достатніх доказів того, що військова частина, у якій відповідач начебто проходить військову службу, справді переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

В судове засідання сторони не з`явилися. У своїх заявах просили суд вирішити питання щодо зупинення провадження у відсутність представників.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши клопотання відповідача та матеріали справи, висновує таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) за нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.Н пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 також звертає увагу на те, що про своє волевиявлення проти зупинення провадження та прагнення продовжувати розгляд справи військовослужбовець - сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може заявити у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі, відзиві на них або відповіді на відзив, а також у будь-якій іншій заяві або клопотанні у справі, адресованих суду.

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого: 1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»; 2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі; 3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

За таких обставин, ураховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у сукупності з висновками щодо застосування норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, надані відповідачем докази у виді копій: довідки ТВО начштабу в/ч НОМЕР_1 № 951 від 31 липня 2025 року, витяг з наказу № 150 від 29 травня 2025 року ТВО командира в/ НОМЕР_2 , військового квитка відповідача, суд висновує про необхідність зупинення провадження у цій справі.

Всі доводи та аргументи представника позивача, викладені у запереченнях, зокрема на подання доказів на підтвердження підстав зупинення з порушенням строку, не заявлення клопотання про поновлення строку подання доказів, відсутність отримання копій доказів позивачем, не зазначення значення доказів для справи, надання доказів які підтверджують стан відповідача на липень 2025 року, практику Верховного Суду, суд відхиляє з огляду на те, що відповідач, проходячи службу в ЗС України в період воєнного стану очевидно має перешкоди у збиранні доказів, позбавлений з обмеженням його волі умовами служби. Крім того докази стосуються заяви про зупинення провадження, яка є заявою з процесуальних питань та положеннями ст. 183, 251-253 ЦПК України не передбачено необхідності надсилання такої заяви на стадії судового розгляду іншим учасникам, як і доказам, поданим в її обґрунтування, внаслідок чого підстав для визнання доказів недопустимими та залишення їх без розгляду суд не вбачає. Більш того, суд ураховує подання клопотання відповідачем через підсистему «Електронний суд» та можливість ознайомлення з нею представника позивача через електронний кабінет.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зупинити до припинення воєнного стану в Україні або припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов`язати сторони повідомити суд про припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 16 лютого 2026 року.

Суддя Д. О. Парфьонов