Справа № 703/7194/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволення заяви про перегляд заочного рішення

12 лютого 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Яковенко І.В.

за участі

представника заявника Бердника В.В. (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник Віталій Вікторович, про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2025 року у цивільній справі №703/7194/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла вищевказана заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник В.В., яка сформована у системі «Електронний суд» 19 січня 2026 року, в якій заявник просить суд: визнати поважними причини неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та додатків до нього; переглянути заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2025 року по справі №703/7194/25 за позовом ТОВ «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та у результаті розгляду заяви скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (їх представників).

Заяву обґрунтовує тим, що 18 грудня 2025 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ТОВ «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено: стягнуто заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0311.16087 від 08 червня 2021 року в сумі 27235 гривень 33 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у сумі 3000 гривень 00 копійок, а всього 32657 гривень 73 копійки.

Заявник вказує, що не погоджується з рішенням суду, оскільки обставини справи встановлені неточно, не враховують всі обставини виникнення заборгованості, надані позивачем докази частково не підтверджують заявлені вимоги. Приймаючи рішення про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд виходив з того, що він повідомлявся про час та місце розгляду справи на адресу реєстрації місця проживання, однак відзиву чи будь-яких клопотань чи заяв суду не надавав. 06 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі та здійснення розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін. Очевидно, що в такому випадку відповідач не повідомлявся про дату, час і місце судового засідання та не може з`явитись у судове засідання, яке не проводиться, а тому з формальних причини виконання двох перших умов заочного розгляду справи, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України, є неможливим. З іншого боку, можливість проведення заочного розгляду справи фактично ставиться у залежність від умов, які завідомо не можуть бути виконані.

Що стосується неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, то просить врахувати, що з метою захисту своїх прав та інтересів відповідач 09 грудня 2025 року звернувся до адвоката та з ним був укладений договір про надання правової допомоги №1/12/25, предметом якого є захист його прав та інтересів у справі №703/7194/25. 12 грудня 2025 року адвокатом було подано до суду заяву про вступ у справу як представника відповідача та ознайомлення з матеріалами справи. Однак, 18 грудня 2025 року судом вже було ухвалено проведення заочного розгляду справи та в цей же день винесено заочне рішення. Такі обставини унеможливили подачу відзиву на позовну заяву з клопотанням визнання поважними причин його неподання у встановлений судом строк.

Щодо розрахунку заборгованості у частині нарахування процентів за користування кредитними коштами зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, строк кредитування за договором про споживчий кредит №TDB.2021.0311.16087 від 08 червня 2021 року був погоджений сторонами та становив 12 місяців з нарахуванням визначеного сторонами розміру відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Після того сторони не укладали договір про продовження строку кредитування. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, зазначений позивачем у позові розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 17237 гривень 13 копійок. Оскільки первісним кредитором не було передано новому кредитору розрахунок заборгованості боржника на момент передавання права вимоги за договором про споживчий кредит №TDB.2021.0311.16087 від 08 червня 2021 року щодо нарахування відсотків (він не наданий позивачем), а відповідач своєчасно виконував свої зобов`язання до червня 2022 року (згідно виписки, останній платіж 24 травня 2022 року), вважає за можливе визначити розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит на момент його укладення, та який узгоджений між первісним кредитором та відповідачем, становить 466 гривень 58 копійок за період з 01 червня 2022 року до 30 червня 2022 року, виходячи з розрахунку: 9998 гривень 20 копійок (залишок тіла кредиту) х 56% річних (базова відсоткова ставка) х 365 днів (строк позики). Та й навіть при проведення розрахунку за період з 08 червня 2021 року по 08 червня 2022 року, виходячи з розрахунку: 9998 гривень 20 копійок (залишок тіла кредиту) х 56% річних (базова відсоткова ставка) х 365 днів (строк позики), відсотки становитимуть 3032 гривні 80 копійок, що є значно меншим в порівнянні з заявленою в позові сумою заборгованості.

Повідомляє, що оскільки АТ «Мегабанк» не мав власних банкоматів, через які б можна було погашати кредит, ОСОБА_1 постійно здійснював погашення кредиту через термінал АТ КБ «Приватбанк», встановленому в приміщенні маркету «Ходак», за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, буд.3. В червні 2022 року, при проведенні операції з погашення кредитної суми через термінал АТ КБ «Приватбанк», видана йому платіжна катка міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards (неперсоніфікована) № НОМЕР_1 , яка була власністю АТ «Мегабанк», була вилучена терміналом, з висвітленням повідомлення «Транзакції заборонено». ОСОБА_1 зателефонував на «гарячу лінію» АТ КБ «Приватбанк», де йому було повідомлено, що картка буде повернена АТ «Мегабанк». Щоб здійснити погашення чергового платежу ОСОБА_1 звернувся у відділення АТ «Мегабанк» за адресою: м. Сміла, вул. Незалежності, 18. Однак, йому там повідомили, що кошти прийняти не можуть, оскільки в банку відкликана ліцензія, та йому пізніше надійде повідомлення про порядок повернення кредитних коштів. З доданих до заяви документів вбачається, що 02 червня 2022 року рішенням НБУ АТ «Мегабанк» було віднесене до категорії неплатоспроможних, а 21 липня 2022 року в АТ «Мегабанк» була відкликана ліцензія. З того часу жодної інформації від АТ «Мегабанк» він не отримував та відповідно не мав можливості погасити заборгованість по кредиту. З метою підтвердження інформації про проведення вилучення терміналом АТ КБ «Приватбанк» платіжної карти та проведення транзакцій за вказаною карткою, адвокат 17 грудня 2025 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з адвокатським записом, на який спочатку отримав відповідь про те, що банку потрібно більше часу для надання відповіді. В подальшому, 26 грудня 2025 року йому було надано відповідь про те, що АТ КБ «Приватбанк» розглянуло його запис. За результатами розгляду повідомляють, що у банку, на жаль, відсутня запитувана інформація про вилучення платіжної картки у зв`язку зі спливом тривалого проміжку часу. Рекомендовано звернутися із запитом до банка-емітента платіжної картки.

При цьому, вважає, що неможливість подати докази через давність часу сама по собі не означає їх відсутність, однак ці обставини повинні бути враховані судом, враховуючи неможливість їх доведення іншим чином, ніж даними, що можуть бути підтверджені тримачем даного доказу, враховуючи його специфіку діяльності. Однак, вказані обставини доводяться непрямими доказами, а саме виписками, наданими позивачем, з яких і вбачається регулярність проведення відповідачем платежів по погашенню кредиту, та їх закінчення саме в період віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних, та жодних повідомлень від банку про порядок погашення кредиту після виникнення вказаних обставин. Отже, відповідач як боржник у грошовому зобов`язанні намагався виконати своє зобов`язання з повернення кредитних коштів. Проте таке виконання не було прийняте кредитором з причин, які не залежали від волі відповідача, а саме у зв`язку з віднесенням АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних, подальшим відкликанням ліцензії та ліквідацією АТ «Мегабанк». Вказані обставини, на думку адвоката, свідчать про те, що має місце прострочення кредитора, а тому нарахування процентів за період з 27 липня 2022 року до 03 вересня 2024 року у розмірі 17237 гривень 13 копійок суперечить положенням ч.4 ст.613 ЦК України.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, що, на думку адвоката, підтверджує обставини неможливості ним виконання умов договору. З урахування викладеного, вважає за необхідне клопотати перед судом про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами в повному розмірі.

Вказує, що додані до позову виписки не містять визначених Постановою Правління НБУ необхідних реквізитів, які б надавали їм статус первинного документа, та такого, що підтверджує факт руху коштів по рахунку, нарахованих сум та відсотків. Довідка-розрахунок заборгованості не є первинним документом, виготовлений навіть не позивачем, містить лише зазначення сум нарахованих заборгованостей та відсотків, та їх загальної суми, які, як вважає позивач, підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу вказує, що при дослідженні доказів судом не було враховано умов п.3.4.4 договору надання правничої допомоги №1/07 від 01 липня 2025 року, та того, що позивачем не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що АО «Альянс ДЛС» надавало позивачу відповідний рахунок, а позивач сплачував АО «Альянс ДЛС» будь-які кошти за надану юридичну допомогу у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01 липня 2025 року.

За вказаних обставин, заявник, в інтересах якого діє адвокат, звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою судді від 27 січня 2026 року, після усунення заявником та його представником недоліків заяви, прийнято до розгляду вказану заяву та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Бердник В.В. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ТОВ «ФК Єврокредит» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши доводи представника заявника, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у його заяві, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №703/7194/25 в частині, необхідній для правильного вирішення заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2025 року у справі №703/7194/25 вирішено: позов ТОВ «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0311.16087 від 08 червня 2021 року в сумі 27235 гривень 33 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійка та витрати на правничу допомогу у сумі 3000 гривень 00 копійок, а всього 32657 гривень 73 копійки.

Відповідно до ст.284 КПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, за нормами законодавства, заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності підстав: 1) якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №703/7194/25, ухвалою судді від 06 листопада 2025 року відрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу право, протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання ухвали, надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

07 листопада 2025 року на адресу відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , надіслано копію вищевказаної ухвали суду від 06 листопада 2025 року, при цьому копія позовної заяви, відповідно до вимог ЦПК України, з урахуванням звернення ТОВ «ФК Єврокредит» до суду з позовом через систему «Електронний суд», направлена ТОВ «ФК Єврокредит» на вищевказану адресу заявника до подання позовної заяви до суду.

Суд звертає увагу, що у цивільній справі №703/7194/25 судове засідання не призначалося, з огляду на її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а при вирішенні питання про заочний розгляд справи, з огляду на викладені в ухвалі про заочний розгляд справи від 18 грудня 2025 року, суд виходив виключно з того, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило, внаслідок чого посилання представника заявника про те, що приймаючи рішення про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд виходив з того, що він повідомлявся про часу та місце розгляду справи на адресу реєстрації місця проживання, однак відзиву чи будь-яких клопотань чи заяв суду не надавав, не приймаються до уваги.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду від 06 листопада 2025 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі відповідач ОСОБА_1 отримав 19 листопада 2025 року.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 особисто ознайомився з матеріалами справи №703/7194/25 у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 25 листопада 2025 року.

Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, останнім днем п`ятнадцятиденного строку, який встановлений судом в ухвалі від 06 листопада 2025 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, подання відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву є 04 грудня 2025 року.

При цьому, у заяві про перегляд заочного рішення представник заявника ОСОБА_1 адвокат Бердник В.В. вказує, що з метою захисту своїх прав та інтересів відповідач 09 грудня 2025 року звернувся до адвоката та з ним був укладений договір про надання правової допомоги №1/12/25, предметом якого є захист його прав та інтересів у справі №703/7194/25. 12 грудня 2025 року адвокатом було подано до суду заяву про вступ у справу як представника відповідача та ознайомлення з матеріалами справи. Однак, 18 грудня 2025 року судом вже було ухвалено проведення заочного розгляду справи та в цей же день винесено заочне рішення. Такі обставини унеможливили подачу відзиву на позовну заяву з клопотанням визнання поважними причин його неподання у встановлений судом строк.

Разом з тим, чинний ЦПК України пов`язує початок перебігу строку подання відповідачем до суду відзиву на позовну заяву виключно з днем отримання саме відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та жодним чином не пов`язує початок перебігу такого строку, з урахуванням отримання відповідачем особисто ухвали про відкриття провадження у справі, з днем укладення відповідачем з адвокатом договору про надання правничої допомоги або з днем подання адвокатом до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

За вказаних обставин суд не приймає до уваги вищевказані твердження представника заява про неможливість подання відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву у строк, який встановлений судом в ухвалі від 06 листопада 2025 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Будь-яких інших причин, які перешкоджали відповідачу ОСОБА_1 подати до суду відзив на позовну заяву у строк, який встановлений судом в ухвалі від 06 листопада 2025 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, або клопотання про продовження йому такого строку, заява про перегляд заочного рішення не містить та представником заявника у судовому засіданні не наведено.

Таким чином, заявником та його представником не доведено, що заявник не подав відзив на позовну заяву ТОВ «ФК Єврокредит» з поважних причин, що є однією з обов`язкових умов, передбачених ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Крім того, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник В.В., у заяві про перегляд заочного рішення, як на підставу для скасування такого рішення, посилається на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, який, на його думку, розрахований невірно та виходить за межі строку кредитування, визначеного договором, вчинення дій, направлених на погашення заборгованості за кредитом у межах строку дії кредитного договору, однак таке виконання не було прийнято кредитором через його віднесення до категорії неплатоспроможних та подальшим відкликанням ліцензії і ліквідації, неврахування судом при розподілі витрат позивача на правничу допомогу умов договору про надання правничу допомогу, які передбачають строк оплати послуг адвокатського об`єднання та відсутність доказів виконання позивачем таких умов.

Суд звертає увагу, що зазначені доводи заявника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник В.В., зводяться виключно до необхідності переоцінки судом доказів, які наявні в цивільній справі, що не є підставою, передбаченою ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Для скасування заочного рішення суду необхідним є надання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та не були предметом дослідження судом при винесенні заочного рішення.

Представник заявника стверджуючи про те, що позивачем вчинялися дії, направлені на погашення заборгованості за кредитом у межах строку дії кредитного договору, шляхом внесення у червні 2022 року чергового платежу через термінал АТ КБ «Приватбанк» та у подальшому у відділенні АТ «Мегабанк», однак таке виконання не було прийнято кредитором через його віднесення до категорії неплатоспроможних та подальшим відкликанням ліцензії і ліквідації, не подав разом з заявою про перегляд заочного рішення доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем вказаних дій, натомість відомості щодо віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних, відкликання ліцензії і відкриття процедури його ліквідації, наявні у матеріалах справи.

При цьому, враховуючи норми ст.285, 288, 375-378 ЦПК України, заявник зобов`язаний подати нові докази, які є підставою для зміни рішення чи ухвалення протилежного. Законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції може бути предметом перевірки виключно судом апеляційної інстанції.

Подаючи заяву про перегляд заочного рішення заявник та його представник не подали жодного нового доказу, який має суттєве значення для вирішення спору по суті, а доводи заявника, в інтересах якого діє адвокат, які викладені у заяві про перегляд заочного рішення, зводяться виключно до незгоди з прийнятим судом заочним рішення та необхідності переоцінки судом доказів, які наявні в цивільній справі, що не є підставою, передбаченою ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник В.В., задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.247, 258-260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бердник Віталій Вікторович, про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2025 року у цивільній справі №703/7194/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана безпосереднього до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даної ухвали.

Головуючий Т.В. Ігнатенко