РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1572/25

Провадження № 2/293/174/2026

03 березня 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Проценко Л.Й.,

з участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

представника позивача Букати О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

18.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовною заявою, за змістом якої просить стягнути з ОСОБА_1 суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 60252,00 грн., які підлягають сплаті на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області перебуває на обліку та одержує пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 630332 від 18.12.2023 ОСОБА_1 була встановлена II група інвалідності загального захворювання на період з 10.11.2023 до 01.12.2024.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 658667 від 21.12.2024 ОСОБА_1 подовжено II групу інвалідності загального захворювання на період з 01.12.2024 до 01.01.2026.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 19.08.2025 № 0400-011101-9/157153 (вх.6873/9) надійшов витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від Державної установи «Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 04.08.2025 № ЦО- 15676, яким ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено з 10.11.2023.

Виплату пенсії припинено з вересня 2025 року. За період з 10.11.2023 по 31.08.2025 виникла надміру виплачена сума пенсії у розмірі 60252 грн. 00 коп.

Головним управлінням 04.09.2025 направлено лист на адресу відповідача лист з проханням добровільно повернути безпідставно набуті грошові кошти.

Кошти в добровільному порядку не відшкодовано.

На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 60252,00 грн. та понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 3028,00 грн.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.12.2025, вказана справа передана на розгляд судді Проценко Л.Й.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суд з метою визначення підсудності справи звернувся з запитом до виконавчого органу Черняхівської селищної ради щодо визначення реєстрації місця проживання відповідача (а.с.31).

Із повідомлення Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).

29.12.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання суд призначив на 10 год. 00 хв. 02.02.2026 (а.с.33).

28.01.2026 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, зазначає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 1166 ЦК України, оскільки отримувала пенсію, призначену державним органом на основі офіційного медичного висновку, а саме виписки з акта медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ № 630332, якою ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 10.11.2023 до 01.12.2024 (а.с.36-37).

02.02.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі (а.с.42-42).

02.02.2026 суд постановив ухвалу, якою відклав розгляд справи на 10 год 26.02.2026. Явку представника позивача визнав обов"язковою (а.с.47).

17.02.2026 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи.

26.02.2026 в судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Надала додаткові пояснення, що Головним управлінням з 21.08.2025 прийнято рішення про припинення пенсії відповідачці на підставі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 04.08.2025 № ЦО-15676, яким ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено 10.11.2023. Їй відомо, що Державною установою «УДНДІМСПІ Міністерства охорони здоров`я України» прийнято таке рішення на підставі постанови слідчого, однак які саме документи досліджувались експертною командою для прийняття цього рішення про відсутність інвалідності у ОСОБА_1 їй не відомо.

26.02.2026 в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Бутрик О.В. просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Також просив врахувати що в даному випадку до спірних правовідносин застосуванню підлягає норма ч.1 ст. 1215 ЦК України, та, оскільки в цій ситуації відсутня недобросовісність набувача - відповідачки, яка отримувала пенсію на підставі рішення, прийнятого державним органом, тому відсутні підстави для повернення відповідачем пенсії, нарахованої на підставі документів, які й досі підтверджують захворювання відповідачки.

26.02.2026 в судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала думку свого представника, просила відлмовити у вказаному позові і врахувати усі надані документи, які підтверджують встановлені їй уповноваженим державним органом групи інвалідності.

26.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши проголошення його повного тексту на 03.03.2026 о 15 год 00 хв.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Із довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.09.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримувала пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №630332 від 18.12.2023 ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності загального захворювання на період з 10.11.2023 по 01.12.2024.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №658667 від 21.12.2024 ОСОБА_1 продовжено ІІ групу інвалідності загального захворювання на період з 01.12.2024 до 01.01.2026 .

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 04.08.2025 № ЦО-15676 ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено 10.11.2023 р.

Пенсія за період з 10.11.2023 по 31.08.2025 проводилась шляхом зарахування коштів на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» в наступних розмірах:

листопад 2023 1764 грн;

грудень 2023 по лютий 2024 включно 2520,00 грн;

березень 2024 по лютий 2025 2725,00 грн.

березень 2025 по серпень 2025 3038 грн.

Всього разом за період з 10.11.2023 по 31.08.2025 ОСОБА_1 отримала 60 252,00 грн. (а.с.12-13).

Листом від 04.09.2025 №0600-0306-8/76266 ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомилоє ОСОБА_3 про те, що 19.08.2025 на адресу управління надійшов витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 04.08.2025 №ЦО-15676, згідно якого за результатами переогляду група інвалідності з 10.11.2023 їй не встановлена. У зв`язку з цим управлінням прийнято рішення про припинення виплати пенсії по інвалідності з 10.11.2023 та встановлено надміру виплачені кошти за період з 10.11.2023 по 31.08.2025 у розмірі 60 252, які підлягають поверненню на рахунок управління (а.с.14-15).

Центром оцінювання повсякденного функціонального стану особи (ЦОФСО) Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» 13.08.2025 складено акт №899 приймання-передачі витягів з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, згідно якого передано три витяги, один з яких щодо ОСОБА_1 від 04.08.2025, №ЦО-15676 (а.с.17)

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 04.08.2025 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.11.2023 група інвалідності їй не встановлена (а.с.19).

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 21.08.2025 №о/р НОМЕР_1 на підставі вимог ст.34,35,49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 вирішено припинити виплату пенсії по інвалідності (а.с.22).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься копія виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №658667 від 21.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повторного огляду з 01.12.2024 встановлена друга група інвалідності загального захворювання до 01.01.2026. Дата чергового переогляду 21.12.2025. Підстава: акт огляду МСЕК №209/8. Діагноз І 25.1. Протипоказана важка фізична праця (а.с.24-25).

Представником відповідача долучено до матеріалів справи докази, які на його думку, підтверджують правомірність отримання відповідачкою пенсії по інвалідності, а саме:

- копію виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №630332 від 18.12.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно первинного огляду від 18.12.2023 встановлена друга група інвалідності загального захворювання з 10.11.2023 до 01.12.2024. Дата чергового переогляду 10.11.2024. Діагноз МСЕК І 25.1. Протипоказана важка фізична праця (а.с.24-25)

- копії виписних епікризів: №789 від 20.02.2023; №2286 від 19.06.2023; №3480 від 20.09.2023; №1460 від 25.03.2024; №3095 від 24.06.2024 №5773 від 18.11.2024; №6498 від 27.12.2024; №6308 від 06.12.2025; №2019 від 16.04.2025; копію виписки епікріза із медичної картки стаціонарного хворого № 44142 від 19.11.2025; №483 від 06.02.2026, згідно яких встановлено, зокрема, наступні діагнози: Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня…. Атеросклопічний кардіосклероз, Недостатність ТК, Недостатність МК, Легенева гіпертензія ІІ ст. Фібриляція передсердь, тахісистостолічний варіант, постійна форма. Цукровий діабет ІІ тип, інсулінопотребуюча форма, середньої важкості, стадія медичної субкомпенсації, ІЗФ, важкого ступеня, субкомпенсований ГХ ІІ, 3ст., ризик 4. ІХС: стенокардія напруги ФК ІІІ. ПФФП, тахісистологія, СН ІІ А. Ожиріння ІІ ст.. аліментарно-конституційного ґенезу. Діабетична полінейропатія. Діабетична мікроангіопатія н/кінцівок. Діабетична енцефалопатія);

- копію ехокардіографії від 03.10.2024 (згідно заключення: атеросклеротичні зміни аорти. Дилятація лівого передсердя, правого передсердя та правого шлуночка. Мітральна регургітація 1-2. Відносна недостатність мі трального клапана. Трикуспідальна регургітація 3-4 ступеня. Значна відносна недостатність трикуспідального клапана…Легенева гіпертензія 2 ст.);

- копію Висновку №4/10 від 14.01.2025 про наявність порушеня функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 01.01.2026;

- копію Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №658667, згідно якої ОСОБА_1 шляхом повторного огляду встановлена друга група інвалідності з 01.12.2024, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2026 року, дата чергового переогляду 21.12.2025;

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, мотиви та висновки суду

Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України та 1215 ЦК України.

Так, відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презюмуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом та є обов`язковими для виконання судами всіх інстанцій

Велика Палата Верховного Суду 16.01.2019 року, розглянувши справу №753/15556/15-ц, у Постанові від 16.01.2019 року сформувала правову позицію з даного приводу, а саме: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача зрезюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, відповідно до вищевказаних положень закону, безпідставно набуте майно у вигляді пенсії внаслідок недобросовісності з боку набувача підлягає поверненню.

Разом з тим, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02липня 2014 року № 6-91цс14).

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), аналізуючи відповідність мотивування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Згідно із частиною першою та другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши належність, допустимість та достатність доказів в їх сукупності, суд встановив, що позивачем не доведено недобросовісність відповідачки та зловживання з її боку внаслідок подання документів з явно неправильними відомостями, що стали підставою для отримання пенсії по інвалідності.

Суд не знайшов підстав також вважати виписки з акту огляду МСЕК, на підставі яких ОСОБА_1 встановлено первинним та повторним оглядами другу групу інвалідності, недійсними. Вказані акти суб`єктів владних повноважень ніким не скасовані.

Водночас витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від Державної установи «Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 04.08.2025 № ЦО-15676, яким ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено з 10.11.2023, не вважає належним доказом, тобто таким, що прямо чи опосередковано підтверджує існування або відсутність обставин, що входять до предмета доказування у цій справі. Разом з тим, вказане рішення в розумінні ст. 102 ЦПК України, не є висновком експерта, який може бути покладений в основу для прийняття рішення судом.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, за викладених фактичних обставин, позивачем не доведено та судом не встановлено факту порушення відповідачем прав позивача.

Вирішуючи даний спір, суд надавши належну оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, не встановивши в діях відповідачки будь-яких зловживань та недобросовісної поведінки для отримання пенсії по інвалідності, дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відмову в задоволенні позову.

На підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідачки стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,4,57,58,60,61,81, 89, 141,209,212-215,274-279, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників процесу:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, адреса: м.Житомир, вул.О. Ольжича, 7 , .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 03.03.2026

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО