Справа № 471/652/25
Провадження №2/471/53/26
Номер рядка звіту 29
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 р. Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Жили Н.М.,

з участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору: Універсальна товарна біржа «Ріко Альянс» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору: Універсальна товарна біржа «Ріко Альянс» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2001 року він на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс» уклав договір купівлі-продажу № 3-37, відповідно до якого придбав у власність у ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 за 4000 гривень. Позивач зазначає, що сторони договору домовилися про всі істотні умови договору, всі умови договору сторонами виконані, відповідачі отримали гроші і передали всі документи від квартири. Вказаний договір було зареєстровано в МБТІ за реєстровим номером 1863 від 20.10.2000 р.. В даний час позивач дізнався, що так як вказаний договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, то не є документом, який посвідчує право власності на квартиру. Нотаріально посвідчити договір позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_5 померла. А тому, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №3-37, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 08.12.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак остання надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі та без участі позивача (а. с. № 144).

Представник відповідача - Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але від вказаної селищної ради надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу у відсутність її представника, вирішення позовних вимоги залишає на розсуд суду (а. с. № 139).

Відповідачі: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, але надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі (а. с. № 140-143).

Представник третьої особи - Універсальної товарної біржі «Ріко Альянс» в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що 16 березня 2001 року ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , за неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 діяла ОСОБА_5 згідно рішення № 26 від 28.02.2001 р. Братської селищної ради Миколаївської області про дачу дозволу на продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 («продавець») та ОСОБА_1 («покупець») уклали договір купівлі-продажу № 3-37, відповідно до якого продавці продали, а покупець купив квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,8 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, складається з коридора-1 пл. 7,3 кв.м, вбиральні-2 пл. 1,0 кв.м, ваної-3 пл. 2,6 кв.м, жила - 4 пл.17,6 кв.м, шафа-5 пл.0,56 кв.м, кухні- 6 пл. 7,9 кв.м, шафа- 6 пл. 0,7 кв.м, жила пл. 11,2 кв.м (а. с. № 8)..

Відповідно до п. 2 вказаного договору відчужувана квартира належала ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20 жовтня 2000 року, виданого на підставі Розпорядження органу приватизації Братської селищної ради Миколаївської області за № 112 від 20.10.2000 р., зареєстрованого Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 1863.

Згідно п. 3 договору купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. квартира продана за 4000 гривень, які сплачені покупцем продавцю повністю до підписання цього договору.

Відповідно до п. 5 зазначеного договору покупець набуває права власності на квартиру з моменту підписання цього договору та реєстрації його на біржі. Продавець зобов`язався звільнити від усього побутового майна, здійснити виселення і виписку всіх проживаючих не пізніше 10.04.2001 р., а покупець дає на це згоду.

В п. 8, п. 9 договору купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. зазначено, що згідно ст. 227 ЦК України цей договір підлягає реєстрації в Бюро технічної інвентаризації за місцем знаходження придбаної нерухомості. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Договір купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. підписаний сторонами. В цьому договорі зазначено, що цей договір відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстровано товарною біржею «РіКо-Альянс» в Журналі реєстрації біржових угод за № 3-37.

Нотаріусом вищевказаний договір не посвідчувався.

28 березня 2001 року квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 1863, про що свідчить реєстровий напис на правовстановлюючому документі (а. с. № 9).

Нещодавно позивач дізнався про те, що вищевказаний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки він не був посвідчений нотаріусом.

Вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. на цей час не вбачається можливим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайоного управління юстиції Миколаївської області (№ 67). Відповідно до відповіді Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 03.11.2025 року після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не зареєстрована (а.с.№ 103).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 5 ЦК України та п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Договір купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2021 р. був укладений в період дії ЦК Української РСР, 1963 року, а тому до даних правовідносин необхідно застосувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР, 1963 року.

Відповідно до ст. ст. 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

За ст. 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Положеннями ст. 47 ЦК Української РСР передбачалося, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 9 ЖК України в редакції на час укладення вказаного договору, передбачено, що громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», в редакції на час укладання зазначеного договору, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 вказаного Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Тобто, чинне на момент укладання спірного договору законодавство, а саме ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржової угоди.

В даний час через те, що договір купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. не був посвідчений нотаріусом, позивач не має можливості реалізувати своє право власника.

З огляду на викладене, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, умови договору виконані сторонами в повному обсязі. ОСОБА_1 (покупцем) сплачено продавцям грошові кошти за придбання вищезгаданого нерухомого майна в повному обсязі, продавці передали йому документи та ключі від квартири. Придбана квартира була зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 , тобто відбулась державна реєстрація в БТІ права власності позивача на вищевказану квартиру.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати договір купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р. дійсним.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 328 ЦК України, ст. ст. 47, 128, 153, 224, 227 ЦК Української РСР, 1963 року, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору: Універсальна товарна біржа «Ріко Альянс» про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 3-37 від 16.03.2001 р., укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , неповнолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за яких діяла ОСОБА_5 згідно рішення № 26 від 28.02.2001 р. Братської селищної ради Миколаївської області про дачу дозволу на продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрований на Універсальній товарній біржі «РіКо-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод 16 березня 2001 року за № 3-37, відповідно до умов якого ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, адреса: Миколаївська область, Вознесенський район, селище Братське, вул. Миру, 131, .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору- Універсальна товарна біржа «Ріко Альянс», адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Центральний, 152

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя Жила Н. М.