ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/8501/17
№ провадження 6/646/98/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі

головуючої судді Іщенко О. В.,

секретар судового засідання Петренко А. О.,

учасники судового засідання:

представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» Петрийчук А. Б.,

стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

боржник: ОСОБА_1 ,

інша особа Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

розглянувши у порядку частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» в особі представника Петрийчука Андрія Богдановича, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», боржник: ОСОБА_1 , інша особа Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» в особі представника Петрийчука А. Б. з такими вимогами: замінити стягувача у виконавчому листі № 646/8501/17 від 08 жовтня 2019 року, виданому Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС»; видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 646/8501/17, виданого 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Заява обгрунтована тим, що 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 646/8501/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким заявник набув право грошової вимоги, зокрема, до відповідача.

07 вересня 2020 року державним виконавцем було завершено виконавче провадження № 60431524 із примусового виконання виконавчого листа № 646/8501/17, виданого 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Представник заявника зазначає, що станом на дату звернення до суду оригінал вказаного вище виконавчого листа на адресу стягувача не надходив. Згідно із даними АСВП відкриті виконавчі провадження із примусового виконання зазначеного виконавчого листа відсутні.

Ураховуючи викладене вище, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» просив замінити стягувача у виконавчому листі № 646/8501/17 від 08 жовтня 2019 року, виданому Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС»; видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 646/8501/17, виданого 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова.

У судове засідання 02 березня 2026 року представник заявника не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином; у заяві просив провести судовий розгляд без його участі.

Стягувач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, клопотань/заяв суду не надав.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, заяв/клопотань суду не надав.

Державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань/заяв суду не надав.

Відповідно до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов таких висновків.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року у справі № 646/8501/17 задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року у розмірі 24 782,79 гривень.

24 квітня 2019 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про видачу виконавчого листа у справі № 646/8501/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як убачається з постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07 вересня 2020 року, винесеної у межах виконавчого провадження № 60431524, виконавчий лист № 646/8501/17, виданий 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 782,79 гривень на підставі пункту 2) частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу.

Стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повторно не пред`являв вказаний вище виконавчий лист до виконання, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025.

Згідно із пунктом 4 вказаного вище договору моментом (днем) переходу до фактора прав вимоги (у відповідній частині) є день підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань (за формою, що наведена у додатку № 2 до цього договору), що відповідає частині основних договорів за відповідним етапом відступлення прав вимоги, як зазначено у попередньому абзаці цього договору, який підписується сторонами на паперових носіях і в електронному вигляді шляхом підписання кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін.

08 вересня 2025 року на виконання умов договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року уповноваженими представниками Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» підписано акт № 1 приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань № 1 від 08 вересня 2025 року за договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року.

З витягу з реєстру боргових зобов`язань № 1 до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 11 січня 2013 року.

Стосовно вимоги заявника про заміну сторони виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1) частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень пункту 1) частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) від 03 листопада 2021 року, зазначено, що згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України, статті 378 Цивільного процесуального кодексу України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як зазначив Верховний Суд у постанові по справі № 2-3897 від 19 лютого 2020 року за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Судом встановлено, що 22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, предметом якого є відступлення прав грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями боржників. Відповідно до пункту 4 зазначеного договору моментом переходу до фактора прав вимоги визначено день підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань.

На виконання умов вказаного договору 08 вересня 2025 року уповноваженими представниками сторін підписано акт № 1 приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань № 1.

Як убачається з витягу з реєстру боргових зобов`язань № 1 до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 11 січня 2013 року.

Отже, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань № 1 від 08 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» набуло права вимоги первісного кредитора за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим стало новим кредитором у відповідному зобов`язанні.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що доказами, долученими до заяви, підтверджується факт переходу від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 11 січня 2013 року, отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» у цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами першою та другою статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій та третій статті 431 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі , зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

За змістом частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» доказів свідчить про те, що виконавче провадження № 60431524 з примусового виконання виконавчого листа № 646/8501/17, виданого 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, було завершено 07 вересня 2020 року на підставі пункту 2) частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження.

Отже, перебіг строку пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

У пункті 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого згідно із Законом України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19, зроблено висновок, що, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Отже, з урахуванням положень пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження», заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про видачу дублікату виконавчого листа подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) вказано, що аналіз підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (підпункт 19.4 підпункту 19 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України) дає підстави для висновку про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

З огляду на те, що заявник надав суду достатні докази на підтвердження відсутності вказаного виконавчого листа, як у нього, попереднього стягувача, так і у органу державної виконавчої служби, з метою дотримання загальних засад судочинства, дотримання принципу обов`язковості судового рішення, суд уважає за необхідне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» у цій частині задовольнити.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтею 442, пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» в особі представника Петрийчука Андрія Богдановича, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», боржник: ОСОБА_1 , інша особа Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: вулиця Грушевського, будинок 1Д, місто Київ, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», , місцезнаходження: проспект Степана Бандери, будинок 28-А, місто Київ, у виконавчому листі № 646/8501/17, виданому 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», , заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року у розмірі 24 782,79 гривень.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого 08 жовтня 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, у справі № 646/8501/17 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», , заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року у розмірі 24 782,79 гривень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Суддя О. В. Іщенко