Справа № 545/5374/25
Провадження № 2/545/364/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.

при секретарі Білик М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

17.02.2026 року відповідач ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому зокрема прохала суд витребувати у позивача: оригінал кредитного договору з підписом відповідача; підтвердження ідентифікації відповідача як позичальника; докази перерахування кредитних коштів; документи про перехід права вимоги боргу до позивача.

23.02.2026 року від відповідача ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких прохала: витребувати оригінали документів з первинної фінансової установи та документи, що підтверджують перехід права вимоги.

02.03.2026 року від відповідача ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких прохала: Витребувати від позивача детальний та зрозумілий розрахунок із зазначенням формули та процентної ставки по періодах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішуючи клопотання відповідача, дійшов наступного.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не надано відомостей щодо неможливості самостійно одержати запитувану інформацію, оскільки клопотання не містить доказів звернення до позивача з метою отримання запитуваної інформації та відмови у їх наданні.

Також, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 11.02.2026 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Окрім того, частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч.1, 6 ст.95, ч.5 ст.100 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З системного аналізу положень ЦПК України вбачається, що до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку засвідчувальним написом «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, що скріплюється печаткою.

Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч.2ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа.

При подачі позову позивачем надано до суду копії витребуваних доказів у відповідності до вимог законодавства. Крім того, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» сформована в системі «Електронний суд» та скріплена електронним цифровим підписом представника позивача.

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу (абз. 1-3 статті 7Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (абз. 4-6ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Відповідно до абз. 1-2 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа та допустимість електронного документа як доказу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Відповідачем не доведено належних обґрунтувань щодо невідповідності копії долучених доказів до позовної заяви їх оригіналам.

Відповідно до п.1, 2, 3, 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Також суд звертає увагу відповідача на те, що учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Отже, оскільки відповідач зареєстрований в електронному кабінеті, він не позбавлений можливості ознайомлюватись з усіма доказами, які були долучені позивачем, в особистому кабінеті у системі ЄСІТС «Електронний суд».

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави та предмет спору, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотань відповідача про витребування доказів, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 84, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів від 17.02.2026 року, 23.02.2026 року, 02.03.2026 року відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Г. Путря