Дата документу 06.03.2026 Справа № 332/425/26
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/425/26 Головуючий у 1 інстанції: Погрібна О.М.
Провадження № 22-ц/807/910/26 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Кочеткової І.В.,

Онищенка Е.А.

розглянувши матеріали цивільної справи з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2026 року за заявою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" суму боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року у сумі 3282,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" витрати на оплату судового збору у сумі 266,24 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим наказом, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу скаржнику з огляду на наступне.

Розгляд цивільних справ у порядку наказного провадження проводиться у відповідності до положень Розділу ІІ ЦПК України.

Проаналізувавши приписи розділу II ЦПК України можна дійти висновку, що визначеним законом способом захисту порушеного права стягувача у випадку незгоди із судовим наказом є подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, ухвалене за наслідками перегляду заяви про скасування судового наказу.

Відповідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Статтями 170, 171ЦПК України визначено підстави для скасування судового наказу за заявою боржника та регламентовано порядок розгляду таких заяв.

За змістом ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Зазначені положення також роз`яснені для боржника у судовому наказі.

Отже, для боржника який незгоден із судовим наказом, встановлений спеціальний порядок звернення до суду у справі наказного провадження, який полягає у дотриманні вказаної послідовності, що забезпечує боржнику право висловити свої заперечення проти судового наказу у заяві про його скасування, що розглядається судом першої інстанції, який його видав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу, що метою скарги, як вбачається з її тексту, є скасування судового наказу за надані послуги розподілу природного газу, що не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції в силу положень ч. 3 ст. 167 ЦПК України, апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання.

Апеляційний суд вважає, що подана ОСОБА_1 скарга є по своїй суті заявою про скасування судового наказу, так як чітко вбачається непогодження саме із виданим районним судом судовим наказом, а також такий висновок можна зробити на підставі викладених у прохальній частині вимог.

Слід зазначити, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Колегія суддів роз`яснює, що в разі непогодження із судовим наказом Заводського районного суду міста Запоріжжя від 10 лютого 2026 року, ОСОБА_1 має право подати заяву про його скасування до суду, який його видав, відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 351, 357, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2026 року за заявою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги розподілу природного газу з ОСОБА_1 , повернути особі, що її подала.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: І.В. Кочеткова

Е.А. Онищенко