У Х В А Л А

Іменем України

06.03.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Грушковської Л.Ю.,

при секретарі Ящук К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Вінницької обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання, що одноразове стягнення моральної шкоди за бездіяльність відповідачів до 2024 року не означає, що після цього вони мають право порушувати статтю 2 КПК України про швидке, неупереджене слідство, яке призвело до того, що боржник знову припинив сплачувати аліменти,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою .

Головуючим у справі суддею Грушковською Л.Ю. заявлено самовідвід з підстав того, що 24.02.02.2026 року по цивільній справі №130/389/26 нею було направлено до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури повідомлення в поряду ч.4 ст.48 і п.9 ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» про втручання зі сторони ОСОБА_1 в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, неправомірний вплив, спонука, тиск на суд у розгляді вказаної справи, яка перебувала у провадженні судді, тому у сторін та у стороннього спостерігача може скластись враження, що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, і що є інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно положення ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Положеннями ст.6 Конавенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до положення ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Так, наведені у заяві про самовідвід обставини стосовно сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницкої області Грушковської Л.Ю., які можуть виникнути у стороннього спостерігача, не здатні забезпечити достатніх гарантій виключення будь-якого розумного сумніву у безсторонності суду без відведення судді Грушковської Л.Ю. від участі у її розгляді, а тому заява про самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відвести головуючого суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковську Л.Ю. від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Вінницької обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання, що одноразове стягнення моральної шкоди за бездіяльність відповідачів до 2024 року не означає, що після цього вони мають право порушувати статтю 2 КПК України про швидке, неупереджене слідство, яке призвело до того, що боржник знову припинив сплачувати аліменти (справа №130/638/26, провадження №2/130/1169/2026).

Справу направити на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя