ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 305/1233/21

провадження № 61-6565св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

суб?єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович,

заінтересована особа (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року у складі судді Дочинця С. І. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 рокуу складі колегії суддів: Джуги С. Д., Кожух О. А., Собослоя Г. Г.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області (далі - приватний виконавець) Романа Р. М.

Скарга мотивована тим, що 17 січня 2024 року щодо ОСОБА_2 приватний виконавець Роман Р. М. відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 305/1233/21, виданого 03 січня 2024 року Закарпатським апеляційним судом у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

ОСОБА_1 вказував, що він є власником земельної ділянки площею

0,1200 га, кадастровий номер :09:001:0923, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .

23 квітня 2024 року заявнику стало відомо, що його земельна ділянка була реалізована на електронних торгах, про що свідчить протокол про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року № LAT001-UA-802.

Заявник звертав увагу на те, що на цій земельній ділянці розташоване нерухоме майно, а саме домоволодіння, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а тому дії приватного виконавця щодо виставлення на торги та продаж земельної ділянки

є протиправними, оскільки на ній є нерухоме майно іншої особи (не боржника). Виконавець виставив на продаж на електронних торгах земельну ділянку з розташованим на ній домоволодінням, яке є спільною сумісною власністю, а такі дії суперечать законодавству і висновкам Верховного Суду.

З огляду на викладене заявник просив визнати незаконними дії приватного виконавця Романа Р. М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виставлення на електронні торги земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), з розташованим на ній домоволодінням; проведення електронних торгів з продажу зазначеної земельної ділянки; складання (оформлення) протоколу про результати земельних торгів

№ LAT001-UA-802 від 19 квітня 2024 року; зобов`язати приватного виконавця Романа Р. М. усунути порушення у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 шляхом прийняття постанови про скасування протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року

№ LAT001-UA-802; заборонити складати і видавати акт про проведений електронний аукціон щодо земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), за результатом проведення 19 квітня 2024 року електронних торгів.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року скаргу задоволено частково.

Визнано незаконними дії приватного виконавця Романа Р. М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виставлення на електронні торги земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

з розташованим на ній домоволодінням; проведення електронних торгів

з продажу зазначеної земельної ділянки; складання (оформлення) протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року

№ LAT001-UA- 802.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Частково задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив із того, що продаж земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості, який на ній розташований, можливий в разі, якщо вказані об`єкти належать різним особам. В іншому випадку, якщо об`єкти належать одній особі, то відчуження земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості буде суперечити закону та не буде дотриманий баланс інтересів стягувача, боржника і покупця.

Відмовляючи в задоволенні скарги в частині вимог про зобов`язання приватного виконавця Романа Р. М. усунути порушення у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 шляхом прийняття постанови про скасування протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року

№ LAT001-UA-802; заборонити складати та видавати акт про проведений електронний аукціон щодо зазначеної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із відсутності повноважень зобов`язувати державного виконавця вчиняти ті дії, які згідно із законом можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційні скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» і ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Васильєв П. С., залишено без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня

2024 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційні скарги без задоволення, апеляційний суд погодився

з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

21 травня 2025 року ТОВ «Кредитні ініціативи» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, з урахуванням нової редакції, просить скасувати ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня

2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня

2025 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволення скарги відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно взяв до уваги докази, які не існували на час розгляду справи судом першої інстанції. Суди, беручи до уваги обставини, встановлені рішенням суду у справі

№ 305/576/24, не врахували, що на момент вчинення виконавчих дій таких обставин не існувало. Виконавцю не було відомо про те, що об`єкти перебувають у спільній сумісній власності. ОСОБА_1 звертався до виконавця із заявою про зупинення торгів, однак в ній не вказав наявність будинку на земельній ділянці та наявність іншого володільця. Виконавець діяв добросовісно та відповідно до доступної йому на момент вчинення виконавчих дій інформації. Звертає увагу на те, що згідно із сталою практикою Верховного Суду поведінка власників майна щодо його поділу

з метою уникнення від боргового зобов`язання та унеможливлення виконання рішення суду є недобросовісною.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Рахівського районного суду Закарпатської області.

23 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня

2024 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня

2025 року в частині вимог про зобов`язання приватного виконавця

Романа Р. М. усунути порушення у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 шляхом прийняття постанови про скасування протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року № LAT001-UA-802; заборонити складати та видавати акт про проведений електронний аукціон щодо зазначеної земельної ділянки не оскаржуються, а тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції в цій частині не переглядаються.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю

ІІ-ЗК № 007796 від 26 листопада 1997 року ОСОБА_1 на підставі рішень виконкому Ясінянської селищної ради народних депутатів від 25 липня

1997 року і від 20 листопада 1997 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га згідно з планом.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, розраховану на підставі частини другої статті 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду від

08 вересня 2011 року, яка за період із 01 червня 2018 року до 26 травня

2021 року становить 39 362,35 грн та складається з 23 % річних на суму заборгованості станом на 01 червня 2018 року в розмірі 29 998,52 грн та інфляційних втрат на суму заборгованості станом на 01 червня 2018 року

в розмірі 9 363,83 грн.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Рішення Рахівського районного суду від 14 липня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за невиконання грошового зобов`язання за період із

09 вересня 2011 року до 26 травня 2021 року в сумі 1 080 906, 70 грн.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року в задоволенні клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - Білоцерківця Ю. С. про закриття касаційного провадження відмовлено. Касаційну скаргу

ОСОБА_1 , подану адвокатом Косаковським В. О., залишено без задоволення. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року залишено без змін.

Постановою приватного виконавця Романа Р. М. від 17 січня 2024 року за виконавчим листом № 305/1233/21, виданим 03 січня 2024 року Закарпатським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за невиконання грошового зобов`язання за період з 09 вересня 2011 року до 26 травня 2021 року у сумі

1 080 906,70 грн і 40 534,00 грн судового збору, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Постановою приватного виконавця від 17 січня 2024 року накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми, що становить 1 234 584,77 грн.

Постановою приватного виконавця від 17 січня 2024 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення, що становить 1 234 584,77 грн.

Постановою приватного виконавця від 29 січня 2024 року описано та накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від

09 лютого 2024 року № 365208721 вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 .

Приватний виконавець вказану земельну ділянку виставив на електронні торги.

Відповідно до протоколу про результати земельних торгів, які відбулися

19 квітня 2024 року, земельну ділянку, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, придбало ТОВ «Комбінат будівельних матеріалів» за ціною 568 000,00 грн.

03 травня 2024 року приватний виконавець склав акт про реалізацію вказаної земельної ділянки.

03 травня 2024 року між приватним виконавцем Романом Р. М. і ТОВ «Комбінат будівельних матеріалів» укладено договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки.

У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа № 305/576/24).

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року у справі № 305/576/24 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року рішення Рахівського районного суду від 30 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер: :09:001:0923, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Визнано за ОСОБА_1

і ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2 частини нерухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер: :09:001:0923, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Апеляційний суд у справі № 305/576/24 встановив, що на вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке належить ОСОБА_1

і ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03 грудня 2024 року.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів

і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України у редакції, яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічну норму містить стаття 4471 ЦПК України.

За змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження») реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину згідно зі статтями 203, 215 ЦК України.

У частині першій статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Відповідно до сталої судової практики у подібних справах у випадку, якщо предметом розгляду справ за скаргами боржників є рішення, дії та/або бездіяльність державного чи приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, зокрема осіб, які набули право на арештоване майно божника, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16, Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц, Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 372/30/21.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту, на що неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду (пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року

у справі № 910/3009/18, пункт 50 постанови від 02 лютого 2021 року у справі

№ 925/642/19).

Оскільки дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову, у зв`язку з чим скарга на дії державного виконавця підлягає залишенню без розгляду. Водночас заявнику необхідно роз`яснити можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що вимога скарги пов`язана з примусовою реалізацією арештованого майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :09:001:0923, що розташована на

АДРЕСА_1 .

Зважаючи на наведене, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду відповідного позову із залученням до участі у справі приватного виконавця та власника спірного майна як відповідачів, у межах якого і буде надаватися оцінка, у тому числі й діям державного виконавця щодо виставлення на електронні торги належної боржнику земельної ділянки та її примусової реалізації. Тому скарга ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконними дій приватного виконавця Романа Р. М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виставлення на електронні торги земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)

з розташованим на ній домоволодінням; проведення електронних торгів

з продажу зазначеної земельної ділянки; складання (оформлення) протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року

№ LAT001-UA- 802 підлягає залишенню без розгляду.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 травня

2023 року у справі № 473/5932/13 (провадження № 61-10019св22).

Водночас суд не бере до уваги доводи касаційної скарги щодо мотивів ухвалення оскаржуваних судових рішень, оскільки вони стосуються вирішення скарги по суті і за наявності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень із залишенням скарги ОСОБА_1 в частині без розгляду

з наведеної вище підстави аналізу не підлягають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині

і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Ураховуючи, що подання боржником скарги не забезпечує ефективного відновлення його порушених прав на майно, спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження, тому ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року в частині вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій приватного виконавця Романа Р. М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виставлення на електронні торги земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)

з розташованим на ній домоволодінням; проведення електронних торгів

з продажу зазначеної земельної ділянки; складання (оформлення) протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року

№ LAT001-UA- 802 підлягають скасуванню, а скарга в цій

частині - залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня

2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня

2025 року в частині вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича у межах виконавчого провадження

№ НОМЕР_1 щодо виставлення на електронні торги земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0923, площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з розташованим на ній домоволодінням; проведення електронних торгів з продажу зазначеної земельної ділянки; складання (оформлення) протоколу про результати земельних торгів від 19 квітня 2024 року № LAT001-UA-802 скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення про залишення скарги без розгляду.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року

втрачають законну силу і подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов