Провадження №2/0198/141/26
06 березня 2026 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Кіліянчук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, за правилами заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У січні 2026 року з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана справа.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Літовченко О.О. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.01.2025-100000631 від 02.01.2025 у розмірі 13 152,00 грн. та судові витрати.
Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір (оферти) № 02.01.2025-100000631 від 02.01.2025, за яким позичальниці видано кредит у сумі 8 000,00 грн. строком на 155 днів. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим, станом на дату подання позову у неї утворилась заборгованість у розмірі 13 152,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 200,00 грн., по процентам в розмірі 2 232,00 грн. та неустойки 3 720,00 грн. Разом з тим відповідачкою були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата 01.02.2025 на суму 4 000,00 грн., 06.03.2025 на суму 3 192,00 грн. та 04.04.2025 на суму 2 952,00 грн. за цим договором.
За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою від 13.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.
Станом на 06.03.2026 сторони у судове засідання не з`явилися.
В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачці у встановленому законом порядку на зареєстровану адресу місця проживання направлялися судова повістка про виклик до суду, копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказану поштову кореспонденцію відповідачка отримала (підтвердження наявні в матеріалах справи). Крім цього, на підставі ч. 11ст. 128 ЦПК України, виклик відповідачки до суду здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у поданій ним до суду заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII).
При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII).
Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Таким чином, 02.01.2025 між сторонами було укладено електронний кредитний договір № 02.01.2025-100000631 і укладення вказаного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки та укладений нею з ТОВ «Споживчий центр» правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 02.01.2025-100000631 виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачці кредит у розмірі 8 000,00 грн., вказана обставина підтверджується листом за вих. №59-1211 від 12.11.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» в якому зазначено, що воно надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 02.01.2025 10:43:06 на суму 8 000,00 грн., номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 613449248, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 02.01.2025-100000631.
Позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.
Згідно з наданою позивачем довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02.01.2025-100000631 від 02.01.2025 за період з 02.01.2025 по 05.06.2025 за відповідачкою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) рахується заборгованість яка становить 13 152,00 грн. та складається з: 7 200,00 грн. - основний борг; 2 232,00 грн. - проценти; 3 720,00 - неустойка, яка відповідачкою до теперішнього часу не погашена.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612, 625 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України - Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02.01.2025-100000631 від 02.01.2025, відповідачкою у справі, суду не надано, інші розрахунки заборгованостей на іншу дату за вказаним кредитним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймаються судом як доказ у вирішенні спору.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 02.01.2025-100000631 від 02.01.2025 на загальну суму 13 152,00 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обгрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та вони не спростовані відповідачкою.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією № СЦ00053188 від 13 листопада 2025 року.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 525, 526, 530, 598, 599, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 274- 279, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Суддя М. В. Білинський