Справа № 496/4633/23
Провадження № 2-др/496/7/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

16 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

29.10.2025 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги АТ «ДТЕК Одеські електромережі» задоволено стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 22479 грн 75 к. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

27.01.2026 року від представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвоката Борисенко С.В. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить поновити АТ «ДТЕК Одеські електромережі» строк подання доказів понесених витрат на правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу в сумі 12000 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що 12.07.2023 року судом було відкрито провадження у справі № 496/4633/23 за позовом АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії та судових витрат. В позовній заяві АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, поряд з іншими витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн. Водночас, фактично витрати на професійну правничу допомогу склали 12000 грн. Крім того, у позові було заявлено, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Згідно з доданого до позову договору № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року про надання правової допомоги, правова допомога АТ «ДТЕК Одеські електромережі» надається АО «Перший Радник». 22.01.2024 року між сторонами було укладено новий договір № 7074-ООЕ про надання правової допомоги, строк дії якого згідно з додатковою угодою до 31.12.2025 року, відповідно до якого правова допомога АТ «ДТЕК Одеські електромережі» надається АО «Перший Радник». Із 05.01.2026 року між сторонами було укладено новий договір про надання правової допомоги, який підписано та діє Договір про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 року. 29.10.2025 року справу № 496/4633/23 розглянуто судом та у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення про задоволення позову. Однак з повним текстом судового рішення представник позивача АТ «ДТЕК Одеські електромережі» ознайомився лише 22.01.2026 року, який надійшов до електронного кабінету позивача в підсистеми «Електронний Суд». Вказаним судовим рішенням не вирішено питання про судові витрати, про які АТ «ДТЕК Одеські електромережі» заявляло у позовній заяві, а саме щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. За таких обставин представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» просить суд ухвалити в цій частині додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу в сумі 12000 грн. Окрім того, зважаючи на дату ознайомлення представника з повним текстом судового рішення, просить вважати зазначену підставу для поновлення строку, як поважну, та поновити АТ «ДТЕК Одеські електромережі» строк для подання доказів понесених витрат на правничу допомогу.

Представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвокат Борисенко С.В. до судового засідання не з`явилась, але через підсистему «Електронний суд» направила до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу наполягає у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність.

Відповідачка Нікітіна О.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати адвокату на надану правову допомогу. Окрім того, сторона позивача в прохальній частині позову не заявляла про стягнення з неї витрат на правову допомогу. Про ухвалене судом рішення вона не знала, з судовим рішенням ознайомилась лише тиждень тому.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Виключення з цього правила міститься в ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвокат Борисенко С.В. в заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, зокрема, про те, що з повним текстом судового рішення від 29.10.2025 року вона ознайомилась в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 22.01.2026 року, що підтверджується карткою руху документу. Внаслідок цього вона була позбавлена можливості виконати вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України та подати заяву про розподіл судових витрат у строк, передбачений для подання такої заяви.

На підставі цього представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» просить визнати причину пропуску передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку на подання доказів про розмір витрат на правничу допомогу поважною та поновити зазначений строк.

Із заяви, поданої представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвокатом Борисенко С.В. та матеріалів справи вбачається, що строк на подання доказів понесення судових витрат пропущений з поважних причин, а тому заява підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Слід зазначити, що процедура відшкодування витрат на правничу допомогу є ідентичною як для цивільного, так і для інших видів судочинства, з невеликими відмінностями. Водночас, процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства. Зокрема, згідно з положеннями статей 137 ЦПК України, 126 ГПК України та 134 КАС України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 року у справі № 821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається із поданих документів на підтвердження понесених судових витрат, 25.09.2020 року між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» в особі генерального директора Фоменка О.В. (далі Клієнт) та АО «Перший Радник» в особі Керівника Геза А.В. (Виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги № 137-ОЕМ, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надавати Клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученням останнього.

30.12.2021 року та 28.12.2022 року між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» було укладено Додаткові угоди до Договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року, згідно з умовами яких сторони за взаємною згодою, зокрема, продовжили строк дії Договору до 30.12.2022 року та 31.12.2023 року відповідно.

22.01.2024 року між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» від імені якого діє генеральний директор Григор`єв Д.І. (далі Клієнт) та АО «Перший Радник» в особі Керівника Геза А.В. (Виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги № 7074-ООК, відповідно до умов яких Виконавець зобов`язався надавати Клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученням останнього.

01.10.2024 року між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» від імені якого діє Керівник департаменту з правового забезпечення Поляков О.В. та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» від імені якого діє директор Геза А.В. було укладено Додаткову угоду до Договору про надання юридичних послуг № 7074-ООЕ від 22.01.2024 року, згідно з умовами якої сторони за взаємною згодою, зокрема, продовжили строк дії Договору до 31.12.2025 року.

Пунктами 4.3., 4.4. договору про надання правової допомоги № 7074-ООК установлено, що вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі. Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний Акт наданих послуг.

30.12.2025 року між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», від імені якого діє Генеральний директор Григор`єв Д.І. (далі Клієнт) та АО «Перший Радник» від імені якого діє Директор Геза А.В. (Виконавець) було укладено договір про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту плату професійну правничу допомогу, визначену у п. 1.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти Правничу допомогу та оплатити її у порядку та строку, погоджені Сторонами у цьому Договорі.

З витягу із витягу з наказу АО «Перший Радник» про прийняття на роботу № 2-к від 03.01.2020 року вбачається, що адвокат Борисенко С.В. працює на посаді адвоката з 08.01.2020 року за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу, з оплатою пропорційно фактично відпрацьованому часу, з окладом згідно штатного розкладу.

В рамках даної цивільної справи адвокат Борисенко С.В. діяла на підставі довіреностей № 75/2023 та № 65/2024, виданих Генеральним директором АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» Григор`євим Д.І. 07.03.2023 року та 12.03.2024 року, а також довіреностей у порядку передоручення.

Відповідно до звіту про надання правничої допомоги № 7-ОЕМ за договором про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 року, складеного АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» в особі представника Полякова О.В. і АО «Перший Радник» в особі керівника Геза А.В., на виконання договору про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 року Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» надано правничу допомогу АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» у справі № 496/4633/23 в Біляївському районному суді Одеської області, а саме: вивчення матеріалів справи, їх юридичний аналіз та розробка загальної стратегії захисту інтересів Клієнта у суді (адвокат Борисенко С.В.); проведення аналізу судової практики у подібних спорах (адвокат Борисенко С.В.); підготовка та подання до суду процесуальних та інших документів правового характеру по справі (відповідь на відзив, заяви, клопотання) (адвокат Борисенко С.В.); участь у судових засіданнях (адвокат Борисенко С.В.) Загальний розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання Правничої допомогу на підставі цього Звіту про надання правничої допомоги становить 10000 грн., що разом із ПДВ 20% - 2000 грн становить 12000 грн. Оплата Правничої допомоги розраховується і виплачується Адвокатському об`єднанню в порядку і строку, передбачені договором.

За змістом п. п. 4.1, 4.4 договору про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання Правничої допомоги за дорученням Клієнта визначається Сторонами окремо за кожним дорученням Клієнта та зазначається у Звітах про надання Правничої допомоги. Оплата наданої Правничої допомоги та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) Адвокатським об`єднанням за відповідним дорученням Клієнта протягом 30 календарних днів з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах стягнутої на користь Клієнта суми.

Дослідивши надані адвокатом Борисенко С.В. докази на підтвердження понесення АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» витрат на професійну правничу допомогу, а також врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката Борисенко С.В., виходячи з того, що справа не є складною, має незначний обсяг доказів, розглянута в порядку спрощеного провадження, представник позивача була присутня не у всіх судових засіданнях, направляла до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Проаналізувавши наданий адвокатом Борисенко С.В. звіт про надання правничої допомоги суд дійшов висновку, що не підлягають до включення до відшкодування витрат за такі зазначені в додатку послуги, як аналіз судової практики з подібних спорів та розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, оскільки вони не охоплюються поняттям «види правничої допомоги», визначення якого міститься у ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги висновки КГС ВС від 30.01.2023 року у справі № 910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду від 19.08.2021 року у справі № 369/9099/18 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн, суд провів належну правову оцінку наданих на підтвердження таких витрат доказів у їх сукупності, врахував визначений звітом про надання послуг розмір гонорару, оцінив обсяг наданих послуг та їх реальність, а також співмірність вартості послуг та дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування на користь АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» адвоката Борисенко Світлани Василівни про поновлення пропущеного процесуального строку задовольнити.

Визнати причину пропуску представником Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» адвоката Борисенко Світланою Василівною процесуального строку на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу поважною.

Поновити представнику Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» адвокату Борисенко Світлані Василівні процесуальний строк на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» Борисенко Світлани Василівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

В іншій частині заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» залишити без задоволення.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне додаткове рішення суду складено 09.03.2026 року.

Виготовлення додаткового рішення суду поза межами строків, встановлених частиною шостою статті 259 ЦПК України, обумовлено рядом причин, якими є, зокрема, надмірна завантаженість суддів Біляївського районного суду Одеської області, в тому числі судді Пендюри Л.О., в провадженні якого з початку 2026 року перебуває більш, ніж вісімсот справ, а також недостатня кількість суддів (з 2016 року кількість суддів у Біляївському районному суді Одеської області зменшилася з 11 до 6 (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення судових рішень у строки, встановлені чинним законодавством. Крім того, на робочий процес суттєво впливають чисельні повітряні тривоги через ракетно-дронові обстріли і необхідність перебування у цей момент суддів та працівників суду у безпечному місці, яким не є службовий кабінет.

Суддя Л.О. Пендюра