Провадження № 2/369/1577/26
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 369/11364/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих спільному майну багатоквартирного будинку, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» суму збитків завданих пошкодженням спільного майна багатоквартирного будинку у розмірі 43 670,00 грн. (сорок три тисячі шістсот сімдесят гривень 00 копійок);

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Процесуальні дії у справі.

04.07.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В.

Згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло.

Ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованим листом скеровано відповідачу з можливістю надати відзив на вищевказаний позов.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Фактичні обставини справи.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» є управителем багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № Щ-7 від 21.12.2021 р.

Відповідно до предмету даного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Згідно абз. 3 п. 8 договору Управитель зобов`язаний від імені та за рахунок співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків.

12 травня 2024 року о 23:48 год. відповідач ОСОБА_1 , зайшовши до ліфта в третьому під`їзді будинку по АДРЕСА_3 , та без будь яких на те причин після натискання на кнопку вибору поверху та під час закриття дверей неодноразово бив по ним ногами. Після таких неправомірних дій відповідача ліфт вийшов з ладу, та не підлягав подальшому використанню його за призначенням. Доказами таких неправомірних дій зафіксовано на камеру відеоспостереження, яка встановлена в ліфті.

Відповідач на момент завдання шкоди спільному майну багатоквартирного будинку був орендарем квартири АДРЕСА_4 в даному будинку.

Після встановлення всіх обставин події та спілкування з власником квартири, у якого Відповідач її орендував, останній самостійно прибув до офісу Позивача та визнав свою вину у завданні шкоди ліфту та зобов`язався відшкодувати вартість його ремонту, що підтверджується наданою письмовою заявою від 13.05.2024 року.

Відповідно до Акту обстеження ліфта складеного компаніє з обслуговування ліфтів було встановлено, що 13.05.2024 р. в 3 (третьому) під`їзді багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 відбулася зупинка ліфта внаслідок вандальних дій. Під час обстеження електромеханіками ліфтового обладнання виявлено пошкодження відводки дверей кабіни та апарат виклику 1 (першого) поверху, які необхідно замінити на нові. Також можливе пошкодження дверей кабіни, яке можна буде виявити після заміни відводки дверей кабіни.

Крім того, для фіксування вищевказаної події на випадок відмови Відповідача від відшкодування вартості ремонту ліфта, Позивачем було здійснено виклик поліції та подано відповідну заяву, що підтверджується Протоколом від 17.05.2024 р.

Подальше спілкування з Відповідачем щодо відшкодування вартості ремонту ліфта здійснювалося через наданий ним номер телефону та месенджер Вайбер/Viber (скріни з перепискою додаються) у період часу з 13.05.2024 року по 28.05.2024 року, однак дане спілкування так і ні до чого не призвели. Після 28.05.2024 року Відповідач на повідомлення не відповідає, телефон знаходиться не в мережі, кошти за ремонт ліфта Відповідачем Позивачу не відшкодовані.

Відповідно до отриманого рахунку № 234 від 29.05.2024 р. від компанії з обслуговування ліфтів було встановлено перелік необхідних робіт для ремонту ліфта та їх вартість, на загальну суму - 43 670,00 грн.

Для забезпечення можливості користування співвласниками спільним майном багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 Позивачем платіжною інструкцією № 7528 від 31.05.2024 року здійснено сплату компанії з обслуговування ліфтів коштів за проведення ремонту ліфта у розмірі - 43 670,00 грн.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування майнової шкоди її завдавачем.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст. 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 08.10.1992 року № 572 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Управитель багатоквартирного будинку має право вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з експлуатацією спільного майна, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 8 зазначеного Закону визначено, що Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 43 «Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712, Управитель зобов`язаний від імені та за рахунок співвласників вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, повинен, зокрема, довести такі складові: протиправну поведінку відповідача; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач, якщо він заперечує проти позову, - відсутність його вини у завданні шкоди, тобто вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується.

З огляду на встановлені обставини, факт пошкодження ліфта багатоквартирного будинку відповідачем є доведеним, а відтак є доведеним і факт заподіяння позивачу внаслідок вказаного пошкодження ліфта майнової шкоди.

Надані позивачем докази пошкодження ліфта багатоквартирного будинку, а саме: відеозапис з камери спостереження в ліфті на якому зафіксовано його пошкодження 12.05.2024 р. о 23:48 год. відповідачем; копія акту обстеження ліфта від 13.05.2024 р. в якому визначено перелік пошкоджень ліфта; копія паспорта та РНОКПП відповідача самостійно надані ним; подана позивачу заява відповідача про відшкодування вартості ремонту ліфта від 13.05.2024 р., яка підтверджує визнання відповідачем своєї вини щодо пошкодження ліфта; копія протоколу Національної поліції України від 17.05.2024 р. про фіксування факту пошкодження ліфта; копія рахунку № 234 від 29.05.2024 р. на оплату за проведення ремонту ліфта; платіжна інструкція № 7528 від 31.05.2024 р. про оплату ремонту ліфта; копія Акту прийому-передачі виконання робіт з ремонту ліфта від 03.06.2024 р. яким підтверджується факт ремонту пошкодженого відповідачем ліфта; скріншоти з Viber переписки з відповідачем з 13.05.2024 року по 28.05.2024 року, а відтак є належними доказами протиправності поведінки відповідача та його вини у заподіянні шкоди.

Згідно з приписами ст. 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Таким чином, загальна вартість матеріального збитку Позивача становить 43 670,00 грн. (сорок три тисячі шістсот сімдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вказані вище обставини та досліджені докази у справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих спільному майну багатоквартирного будинку задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» (, адреса: 08121, Київська обл., Бучанський р-н, с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2-Г, прим. 283) суму збитків завданих внаслідок пошкодження ліфта у розмірі 43 670,00 грн. (сорок три тисячі шістсот сімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» (, адреса: 08121, Київська обл., Бучанський р-н, с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2-Г, прим. 283) 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено: 09.03.2026 року.

Суддя А.В. Янченко