КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/291/2026Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2026 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глорія Парк", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Халупним Андрієм Вадимовичем, про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глорія Парк" про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія Парк», в якому просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням належним позивачу на праві приватної власності, а саме нежитлового приміщення № 25, розташованого в багатоквартирному житловому будинку - житлово-офісному торгівельному комплексі з підземним паркінгом за адресою: м. Київ, вул. Нивська, 4-Г, шляхом надання безперешкодного доступу до приміщення та надання ключів від усіх дверних (навісних) замків до приміщення та усунення будь-яких перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2025 у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 11-16).

У жовтні 2025 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 55000,00 грн.

Заяву мотивовано тим, що сторона відповідача понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, разом з тим, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню вищезгадана суму коштів (т. 2, 23-25).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2025 заяву представника ОСББ "Глорія Парк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Глорія Парк" витрати на професійну правничу допомогу, яку сторона відповідача понесла у зв'язку з розглядом зазначеної справи, у розмірі 6000,00 грн. В решті заяви - відмовлено (т. 2, а.с. 97-101).

В апеляційній скарзі на рішення суду, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення ОСББ "Глорія Парк", посилаючись на порушення норм процесуального права, просив додаткове рішення змінити, збільшити стягнуту на користь ОСББ "Глорія Парк" суму витрат на професійну правничу допомогу з 6000,00 грн. до 55000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2026 апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані від його імені та в його інтересах адвокатом Павленком С.О., та ОСББ "Глорія Парк", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Халупним А.В., залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2025 та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2025 залишено без змін (т. 2, а.с. 209-218).

17.02.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Халупного А.В. про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Глорія Парк" 17000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, розгляд заяви здійснюється без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу позивача представником відповідача було повідомлено, що орієнтовні (попередні) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становлять 20000 грн. Також, зазначено, що докази понесення вказаних витрат будуть надані протягом строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

17.02.2026, тобто, у строк, у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Халупного А.В. про розподіл судових витрат, в якій він просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Глорія Парк" 17000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

При цьому, копія указаного клопотання була надіслана до електронного кабінету позивача 17.02.2026. Станом на 04.03.2026 заперечення щодо клопотання від позивача не надходили.

На підтвердження понесення вищенаведених витрат представником відповідача додано до клопотання додаткову угоду № 13/01 від 31.01.2026 до договору № 11/03 про надання правничої допомоги від 11.03.2021, Акт № 31/01 прийому-передачі наданих послуг до Договору № 11/03 про надання правничої допомоги від 31.01.2026, Акт № 12/02 прийому-передачі наданих послуг до Договору № 11/03 про надання правничої допомоги від 12.02.2026, платіжну інструкцію № 1756 від 13.02.2026 на суму 7000 грн. 00 коп., платіжну інструкцію № 1755 від 13.02.2026 на суму 10000 грн. 00 коп.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 по справі №640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу.

Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07.07.2021 в справі № 910/12876/19.

При цьому, як вказав Верховний Суд у свооїй постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 в справі № 922/2685/19.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що відповідач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, проте у меншому розмірі.

Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, а також співмірності стягнутих витрат на правову допомогу в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до 6000 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глорія Парк" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Нивська, 4-Г) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова