Номер провадження: 22-ц/813/436/26
Справа № 523/7761/24
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тодорова Олена Миколаївна, на заочне рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року, постановленого під головуванням судді Сувертак І.В., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі за текстом АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 78150,04 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 07.06.2019 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 11.02.2024 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 78150, 04 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 07.06.2019 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом.

Заочним рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 23.09.2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тодорова О.М., звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що позивачем не надано до суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який підтвердив рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, а додана довідка про умови кредитування з використанням кредитки не містить відомостей щодо отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останньої з даною довідкою та прикладами використання кредитних коштів на картці. Відповідно, скаржником стверджується про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження видачі відповідачу передбаченої умовами анкети-заяви картки, не підтверджено строк її дії, доказів зарахування коштів тощо.

При цьому, скаржником також зауважується, що наданий розрахунок заборгованості та виписка за кредитом підготовлені працівниками банку та містять відображення односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення вказаних в розрахунку сум та не може слугувати доказом безспірності заборгованості. Позивачем, на думку скаржника, не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами, а також не надано доказів на підтвердження отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, що в сукупності зі заявою свідчило б про укладення в належній формі між сторонами договору про надання банківських послуг.

Своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України сторони не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 07.06.2019 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, договір про надання банківських послуг «monobank» укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, анкети - заяви до договору про надання банківських послуг «monobank», паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та тарифів.

Згідно Умов і Правил, анкета-заява до договору про надання банківських послуг «monobank» (Анкета-заява) письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору.

В ч. 2.3 умов і правил визначено, що своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, паспорту споживчого кредиту, прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «monobank». Дата укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код.

Згідно умов і правил, анкета-заява до договору про надання банківських послуг «monobank» (анкета-заява) письмове звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 11.02.2024 року заборгованість відповідача становить 78150,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що, скріпивши заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникле зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів та повернути Кредит та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

Встановивши порушення відповідачем умов договору в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків, у зв`язку із чим у відповідача наявна заборгованість, яка вбачається з матеріалів справи, а тому заявлена позивачем сума заборгованості підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та з огляду на доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Окрім того, відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Як встановлено судом, в жовтні 2017 року АТ Універсал Банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується скаржником в апеляційній скарзі, 07.06.2019 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

В пункті 2 міститься підтвердження, що вказана анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, підтверджено ознайомлення з такими та зобов`язання щодо виконання умов такого.

Також згідно п. 3 анкети-заяви, відповідач засвідчила факт ознайомлення з вказаними умовами і правилами надання банківських послуг, запропонованими тарифами та паспортом споживчого кредиту, а також надала згоду на право банку в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір кредитного ліміту.

Умовами і правила надання банківських послуг, зі змістом яких згідно підписаної анкети-заяви відповідач ознайомлена, а саме п. 5.2 визначено, що банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві, або в мобільний додаток клієнта.

Пунктом 5.4 розділу 2 визначено, що клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

На суму наданого кредиту банком нараховуються відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця (п. 5.9 розділ 2).

Пунктом 5.11 розділу 2 визначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та терміни, зазначені в мобільному додатку.

З огляду на викладене, зважаючи на визначений банком порядок відкриття рахунків та отримання платіжних карток «Monobank», що відбувається шляхом ідентифікації особи через мобільний застосунок, а також подальшого обслуговування, оскільки відповідачем не заперечується факт підписання анкети-заяви про до договору про надання банківських послуг, яка також є заявою на відкриття рахунку, а також підтверджено в підписаній анкеті-заяві факт ознайомлення з Умовами і правила надання банківських послуг, тарифами тощо, доводи апеляційної скарги в даній частині, а саме щодо відсутності доказів на підтвердження отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження відкриття рахунку та отримання кредитної картки, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що п. 9 підписаної відповідачем анкети-заяви передбачено, що вказана анкета-заява в свою чергу є також заявою про відкриття рахунку. При цьому, на підтвердження факту видачі ОСОБА_1 банківської картки в матеріалах справи наявна довідка про наявність рахунку від 29.07.2025 року, згідно якого відповідачу видано картку НОМЕР_1 (також зазначено номер рахунку), тип картки чорна картка, строком дії до 02/30.

Довідкою про розмір встановленого кредиту від 29.07.2025 року підтверджується в свою чергу факт встановлення кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 07.06.2019 року та згідно якого: 07.06.2019 року встановлено суму кредитного ліміту у розмірі 5500,0 грн; 07.06.2019 року зменшено до 3000,0 грн; 23.02.2020 року збільшено до 4000,0 грн; 24.02.2020 року збільшено до 20000,0 грн; 27.02.2021 року збільшено до 40000,0 грн.

При цьому, колегія суддів також зауважує, що згідно матеріалів справи відповідачем в суді першої інстанції, звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення, зазначалося про користування наданим кредитним лімітом та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за ним.

Доводи апеляційної скарги в частині, що наданий розрахунок заборгованості та виписка за кредитом підготовлені працівниками банку та містять відображення односторонніх арифметичних розрахунків позивача, а тому, на думку скаржника не можуть бути правовою підставою для стягнення вказаних в розрахунку сум та не може слугувати доказом безспірності заборгованості, спростовуються наявною в матеріалах справи випискою про рух коштів по картці за період з 07.06.2019 року по 11.02.2024 року, в якій міститься також зазначення номеру картки та номеру відкритого рахунку ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк», з огляду на наступне.

Виписка по рахунку у відповідності до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2024 року у справі № 761/24252/14-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740).

З наявної в матеріалах справи виписки про рух коштів на рахунку відповідача, яка з огляду на викладене є належним доказом підтвердження руху коштів, вбачається дата відкриття рахунку та встановлення початкового кредитного ліміту у розмірі, визначеному довідкою, подальша його зміна із зазначенням дат проведення такої, а також користування відповідачем встановленим на карту кредитним лімітом з урахуванням його зміни. Також з наданої виписки вбачається періодичне внесення грошових коштів на рахунок, які спрямовувалися на погашення виниклої заборгованості за лімітом та подальше користування відповідачем кредитними коштами після його відновлення, що в свою чергу також підтверджувалося відповідачем в суді першої інстанції.

Разом з тим, з даної виписки не вбачається здійснення відповідачем повного погашення наявної заборгованості за кредитним лімітом та відсотками за користування таким.

Таким чином, з огляду на викладені обставини справи, оскільки наявними матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем кредитної картки, користування наданим банком кредитним лімітом з урахуванням його зміни, а також ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та відсутності доказів на підтвердження погашення відповідачем наявної заборгованості, що в сукупності свідчить про необґрунтованість наведених скаржником доводів апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованими, постановленим із дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відсутні передбачені положеннями ст. 376 ЦПК України підстав для його скасування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

З огляду на положення п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тодорова Олена Миколаївна залишити без задоволення.

Заочне рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 06 березня 2026 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ С.М. Сегеда