Справа № 490/1630/26
н/п 2-н/490/480/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати наданих житлових послуг з утримання багатоквартирного житлового будинку в розмірі 66624,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати наданих житлових послуг з утримання багатоквартирного житлового будинку в розмірі 66624,99 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

27.02.2026 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлено наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу крім іншого додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з довідки канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2026 року, до матеріалів справи було долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору №488 від 27.02.2026 року в сумі 332,80 грн. Однак дана квитанція долучена до матеріалів справи №490/1623/26 та зарахована до казначейства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявником не було долучено документ, який підтверджує сплату судового збору (долучений заявником документ підтверджує сплату судового збору у іншій справі), беручи до уваги особливості наказного провадження, що передбачені цивільним процесуальним законодавством України, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 163-167, 258-261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати наданих житлових послуг з утримання багатоквартирного житлового будинку в розмірі 66624,99 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін