Справа № 683/2570/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/2570/25, 2/683/70/2026 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

У серпні 2025 року позивачі звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , було побудоване у 1940 році, належить колгоспному двору, станом на 15 квітня 1991 року головою якого була в ОСОБА_4 , членами дочка ОСОБА_1 та внук ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після її смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку домоволодіння, на яку має право її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

При зверненні до нотаріуса з питань оформлення спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через те, що право власності на зареєстроване.

Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні їх прав на майно, тому позивачі звернулись за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, просили задоволити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, у вирішенні позову покладається на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 побудоване у 1940 році та відноситься до суспільної групи "колгоспний двір".

Відповідно виписки з погосподарської книги, виданої Великочернятинським старостинським округом Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області від 12 травня 2025 року за №94/16-05 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року головою двору була ОСОБА_4 , членами двору були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року головою двору була ОСОБА_4 , членами двору були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому спірний будинок є їх спільною сумісною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку (по 1/3).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку домоволодіння, на яку має право її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України в редакції 1964 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1964 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Статтею 549 ЦК України в редакції 1964 року встановлено: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

19 березня 2025 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на частку вищезазначеного будинковолодіння через те, що права власності на нього не зареєстроване.

Отже ОСОБА_1 має право на 2/3 частки домоволодіння (1/3 частка на яку вона має право як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку вона має право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 )., ОСОБА_2 має право на 1/3 частку домоволодіння, як член колгоспного двору.

Зазначенні обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

З огляду на вище викладене позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачів.

Керуючись ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького, 41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, .

Повний текст рішення виготовлено 9 лютого 2026 року.

Суддя