Провадження № 2-др/554/9/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді- Тімошенко Н. В.,

за участю секретаря-Тоцької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі, еквівалентній 30 000 доларів США, було відмовлено в повному обсязі.

22 січня 2026 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у загальному розмірі 11 466 грн 78 коп., з яких: 10 970 грн 58 коп. за подання позовної заяви та 496 грн 20 коп. - за розгляд клопотання про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі пільги, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», для осіб з інвалідністю I та II груп. Проте, на думку відповідачки, надані позивачкою суду довідки МСЕК є підробленими, що підтверджується офіційними відповідями Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської та Донецької областей, а також наявністю витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження про підробку документів.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху із зобов`язанням позивачки надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або належним чином засвідчені документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання вказаної ухвали позивачка ОСОБА_2 надала суду нотаріально засвідчену копію довідки МСЕК серії 10 ААА № 828362, виданої 30 березня 2022 року Маріупольською медико-соціальною експертною комісією № 4 Донецької області. Згідно з цим документом ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності безстроково за загальним захворюванням. Вірність копії документа з оригіналом засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Цигіповою Оленою Геннадіївною 08 листопада 2024 року за реєстровим номером 1956.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд питання у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Така заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи, які можуть бути повідомлені про час і місце її розгляду. Неявка учасників справи, повідомлених про дату, час і місце розгляду заяви, не перешкоджає її розгляду.

Під час розгляду справи по суті суд встановив наявність у позивачки ОСОБА_2 пільги, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі поданої нею на виконання ухвали суду від 28 січня 2025 року про залишення позовної заяви без руху нотаріально засвідченої копії довідки про інвалідність, та звільнив її від сплати судового збору при прийнятті позовної заяви до розгляду.

Таким чином, питання про судові витрати у частині звільнення позивачки від їх сплати фактично було предметом розгляду суду при прийнятті позовної заяви до розгляду та під час ухвалення рішення у справі. При цьому суд виходив з наявності у матеріалах справі документів, які на той момент підтверджували право позивачки на пільгу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надана позивачкою на виконання ухвали суду від 28 січня 2025 року нотаріально засвідчена копія довідки МСЕК серії 10 ААА № 828362 від 30 березня 2022 року є офіційним документом, що підтверджує статус особи з інвалідністю II групи. Нотаріальне посвідчення копії документа приватним нотаріусом надає такому документу презумпцію достовірності щодо його відповідності оригіналу.

Доводи заявниці ОСОБА_1 про фальсифікацію наданих позивачкою документів ґрунтуються на офіційних відповідях установ МСЕК, згідно з якими ОСОБА_2 не значиться як особа з інвалідністю у їх базах даних, а також на витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про наявність кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 Кримінального кодексу України (підроблення документів).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, факт підроблення документів може бути встановлений виключно обвинувальним вироком суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили. На даний момент такий вирок щодо позивачки ОСОБА_2 відсутній, а тому стверджувати про фальсифікацію наданих нею документів передчасно.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Процедура ухвалення додаткового рішення, передбачена ст. 270 ЦПК України, має на меті вирішення питань, які не були вирішені судом при ухваленні основного рішення, а не перегляд встановлених обставин справи або переоцінку наданих доказів.

Оскільки питання про судові витрати в частині звільнення позивачки від їх сплати було врегульовано судом на стадії прийняття позовної заяви до розгляду на підставі наявних на той момент доказів, наданих позивачкою на виконання ухвали суду від 28 січня 2025 року, а сумніви щодо достовірності наданих позивачкою документів не підтверджені вироком суду у кримінальній справі, то підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачки судового збору на користь держави не має.

У разі встановлення обвинувальним вироком суду факту використання позивачкою підроблених документів заінтересована особа матиме право на відновлення порушених прав у передбаченому законом порядку, зокрема шляхом перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 141, 260, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Тімошенко