Справа № 577/636/26
Провадження № 2/577/733/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ Бізнес позика звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором №538725-КС-001 про надання кредиту від 16.05.2025 р. в розмірі 88140 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 16.05.2025 р. між ТОВ Бізнес позика та ОСОБА_1 укладено договір № 538725-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст.12 Законом України Про електронну комерцію. ТОВ свої зобов`язання за вказаним договором виконало і надало відповідачці грошові кошти в сумі 26 тис. грн. шляхом перерахування на банківську карту № НОМЕР_1 . Станом на 07.01.2026 р. утворилась заборгованість на суму 88140 грн., з яких: 26000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 43940 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 13000 грн. - сумап заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ; 5200 грн. - сума прострочених платежів за комісією, що і змусило звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Встановлено судом, що 16.05.2025 р. сторони уклали договір №538725-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) строком на 24 тижні, процентна ставка в день 1%, фіксована, комісія за надання кредиту 5200,00 грн., загальний розмір кредиту 26 тис. грн., термін дії договору до 31.10.2025 р. (а.с.12-27).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій Формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до ч.6 ст. Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У суду не виникло жодних сумнівів, що сторони уклали спірний договір.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 08.01.2026 р. утворилась заборгованість, яка становить 88140 грн, з яких: 26000 грн - заборгованість за кредитом, 43940 грн. - заборгованість за відсоткам, 5200 грн. - заборгованість по комісії, 13000 грн. - заборгованість по штрафам (а.с. 28-30).

Відповідно до п. 2.1 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначеними договором та правилами надання споживчих кредитів.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми.

Банк, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просить у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що законність встановлення фіксованої відсоткової ставки встановлена договором і доказуванню при розгляді даної справи не підлягає.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом відбувалося у межах визначеного сторонами строку кредитування, зокрема, з 16.05.2025 р. по 31.10.2025 р. Загальна сума нарахованих відсотків становить 43940 грн, і зазначена сума після закінчення строку дії договору не змінювалася.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Договором №538725-КС-001 від 16.05.2025 р. сумі 88140 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволено 100 відсотків заявленої суми, то судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі 2662,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 15, 16, 1049, 1054, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 625, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст.3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 280, 282, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце мешкання АДРЕСА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика, , місцезнаходження м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, 88140 (вісімдесят вісім тисяч сто сорок) грн. за договором №538725-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 16.05.2025 року та 2662 (дві тисячі шістсот шістесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес позика, , місцезнаходження м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце мешкання АДРЕСА_2 .

Суддя Гетьман В. В.