єдиний унікальний номер справи 546/1331/25
номер провадження 2/546/250/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

31 грудня 2025 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 15 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9856736 у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису одноразового ідентифікатору 38621 (далі Договір). Умовами Договору було передбачено, що сума кредиту становить 9200,00 грн. Крім того позичальник зобов`язався сплатити кредитодавцю комісію в сумі 300,00 грн. Також, у позові зазначено, що 20 січня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлене право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 9200,00 грн, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у сумі 29500,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9200,00 грн та процентам 20300,00 грн.

Посилаючись на вищезазначені обставини, керівник ТОВ «ФК «ЕЙС» - Поляков Олексій Володимирович просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором та судові витрати.

Ухвалою судді від 15 січня 2026 року у справі відкрите провадження, постановлено здійснювати розгляд справи 11 лютого 2026 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» подати до суду докази.

Копії ухвали про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримав 26 січня 2026 року (а.с. 83). Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з вищевикладеним розгляд справи проводиться із врахуванням положень частини другої статті 247 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 15 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9856736 (далі Договір) (а.с. 25-29). Вказаний договір було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 38621.

Відповідно до пункту 1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 8000,00 грн (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 1.3. Договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день строку кредитування 10 липня 2025 року.

Відповідно до пункту 1.5. Договору тип процентної ставки фіксована.

Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії (підпункт 1.5.1. Договору).

Згідно з пунктом 2.1. Договору для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ № 107 від 28.07.2020 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.

Відповідно до пункту 2.8. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 15 липня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 8000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, яким також визначені умови кредитування та графік платежів, який є додатком до Договору (а.с. 18-19, 30).

Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит» клієнт ОСОБА_1 15 липня 2024 року о 12 год 39 хв 38 с підписав договір № 00-9856736 від 15 липня 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора 38621, який було відправлено на номер +42 (а.с. 17).

До позову було додано Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (а.с. 20-24), які не містять підпису відповідача.

Також до позову додана інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» від 06.02.2025 № 173/02 з додатком до нього, які не містять інформації щодо зарахування коштів на картку № № НОМЕР_1 (а.с. 13-14, 15-16).

Відповідно до листа АТ «КБ «Приватбанк» від 27 січня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260126/91833-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітована картка № НОМЕР_2 . Фінансовий номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 15 липня 2024 року по 20 липня 2024 року (а.с. 84). Також до вказаного листа була додана виписка по рахунку ОСОБА_1 , згідно з якою 15 липня 2024 року на картку № НОМЕР_2 були зараховані кошти в сумі 8000,00 грн (а.с. 85).

Згідно з детальним розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «Макс Кредит», та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 00-9856736 від 15 липня 2024 року, складеної ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», у ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 29500,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9200,00 грн та відсотками 20300,00 грн (а.с. 45, 46-47).

20 січня 2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 20012025 МК/Ейс (далі - Договір факторингу). Відповідно до умов Договору факторингу ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 7-9).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло прав вимоги за кредитним договором № 00-9856736 від 15 липня 2025 року (а.с. 50-51).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша та друга статті 1046 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) договір між відповідачкою та первісним кредитором не було б укладено.

Підписання договору ОСОБА_1 підтверджується змістом договору, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача, номер паспорта та дату його видачі, РНОКПП та адресу місця проживання.

Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачем суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано.

Отже, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем.

У позовній заяві просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9200,00 грн.

Водночас позивачем доведено та не спростовано відповідачем факт перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів саме в сумі 8000,00 грн на картку № НОМЕР_1 на виконання умов Договору.

Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 8000,00 грн.

Щодо нарахованих процентів за користування кредитом суд зазначає наступне.

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір було укладено 15 липня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

З детального розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 15 липня 2024 року по 29 липня 2024 року включно нараховані проценти в сумі 600,00 грн. Вказана заборгованість за процентами погашена відповідачем 30 липня 2024 року.

Також, з огляду на вищезазначені положення закону первісним кредитором правомірно були нараховані відсотки в сумі 2436,00 грн за період з 30 липня 2024 року по 19 серпня 2024 року.

Однак, суд доходить висновку, що заборгованість за відсотками за користування кредитом з розрахунку диференційованого розміру денної процентної ставки має становити:

8000,00 грн х 1,00% х 154 дні (за період з 20 серпня 2024 року до 20 січня 2025 року) = 12320,00 грн;

Отже, вимога позовної заяви про стягнення відсотків підлягає до часткового задоволення та з відповідача необхідно стягнути нараховані відсотки в сумі 14756,00 грн.

Ураховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 22756,00 грн, з яких 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 14756,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції № 32614 від 12 січня 2026 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн (а.с. 72). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 74).

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 22756,00 грн, тобто 77,14% від ціни позову, то з відповідача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 1868,64 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 43-44); копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (звор. а.с. 44); копію додаткової угоди № 7 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 42); копію акта прийому-передачі наданих послуг від 25 грудня 2025 року (а.с. 41).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» (клієнт) та адвокатським бюро «Соломко та партнери», клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з пунктами 3.3. та 3.4. договору про надання правничої допомоги гонорар складається з суми вартості, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року. Після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року стороні позивача були надані наступні правові та юридичні послуги: складання позовної заяви 5000,00 грн, кількість годин 2; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 1000,00 грн, кількість годин 2; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором 1000,00 грн, кількість годин 2. Всього 7000,00 грн (а.с. 41).

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення.

Положеннями частини першої та другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 22756,00 грн, тобто 77,14% від ціни позову, то з відповідача підлягають до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 5399,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9856736 від 15 липня 2024 року в сумі 22756 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривні 00 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 8000 гривень 00 копійок та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 14756 гривень 00 копійок.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 64 копійки та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5399 (п`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників судового процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, 6, каб. 13, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код юридичної особи 42986956.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Ю.В. Зіненко