Справа № 2-336/11
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., скаржника (боржника) ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В., в якій просив: визнати неправомірною дію приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №66028116 від 07.07.2021 р. та скасування вказаної постанови.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконані в приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. перебуває виконавче провадження ВП №66028116 по виконанню дублікату виконавчого листа № 2-336/1 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованості в сумі 116241,16 грн.

Скаржник зазначає, що про виконавче провадження, відкрите у відношенні нього, він дізнався від банку АT «КОМІНБАНК» у якому відкритий рахунок для отримання пенсії. Так, він отримав сповіщення про те, що його рахунок заблоковано приватним виконавцем.

При ознайомлені з матеріалами виконавчим провадженням 23.06.2025 року скаржник дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. 07.07.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66028116 по виконанню виконавчого листа № 2-336/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 116241,16 грн. В подальшому стягувача було замінено на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», згідно ухвали Центрального районного суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Скаржник вказує, що весь час, починаючи з дня винесення рішення, а саме: 18.01.2011 року по день видачі дублікату виконавчого листа по справі № 2-336/11, а саме: 19.10.2020 року, виконавчий лист не перебував на виконанні. Лише 07.07.2021 року було відкрито виконавче провадження по виконанню цього виконавчого листа. Тобто, рішення по справі № 2-336/11 ухвалене 18.01.2011 року, а вступило в законну силу 31.01.2011 року та строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки, з моменту вступу рішення в законну силу, а передано на виконання 07.07.2021 р. Отже, даний виконавчий лист раніше не перебував на примусовому виконанні в органах ДВС чи приватному виконавці та строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув 31.01.2014 р.

За такого, ОСОБА_1 вважає, що при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66028116 приватний виконавець діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством, оскільки відповідно до частини 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, скаржник посилаючись на приписи ч.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказує, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала. У виконавчому листі №2-336/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва, який перебуває на виконанні відсутня дата його видачі. Тобто, виконавчий лист №2- 336/11 не відповідає вимогам, викладеним в ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевказане, скаржник наполягає, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена з порушенням чинного законодавства та має бути скасована.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану скаргу передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 07.07.2025 року прийнято до розгляду вказану скаргу, призначено судове засідання.

22.12.2025 року від представниці стягувача ТОВ «Дебт Форс» - Костюченко М. надійшли заперечення на скаргу, в яких просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на наступне.

20.06.2011 державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження №27741988 з виконання виконавчого листа по справі №2-336/11, боржник ОСОБА_1 . Як встановлено з інформації, що отримана попереднім кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» у відповідь на адвокатський запит: 25.06.2019 року було винесено постанову у виконавчому провадженні № 27741988 про повернення виконавчого документа Стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» і виконавчий лист повторно на виконання не надходив.

19.10.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва винесено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-336/11.

07.07.2021 року приватний виконавець Булахевіч С.В. відкрив виконавче провадження № 66028116 з виконання виконавчого листа (дубліката) по справі № 2-336/11. Тобто, після повернення виконавчого документа стягувачу 25.06.2019 року, строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання був до 24.06.2022 року, в межах цього строку було винесено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа замість втраченого. Виданий дублікат в межах строку пред`явлення був направлений на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Булахевічу С.В. та за ним було відкрите виконавче провадження №66028116.

Представниця ТОВ «Дебт Форс» стверджує, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували стверджувані ним обставини, навпаки матеріалами виконавчих проваджень №66028116; №27741988 всі зазначені скаржником обставини спростовуються, а отже скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, представниця зазначає, що в ході примусового виконання виконавчого документа за виконавчим провадженням № 66028116 стягувачами ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Дебт Форс» за період з 10.02.2022 по 29.08.2025 було отримано платежі стягнуті з ОСОБА_1 в рамках виконавчих проваджень №66028116 та №66028017, відкритих на виконання виконавчого листа №2-336/11 від 08.04.2011 року та дублікату даного виконавчого листа від 08.04.2021 року.

Окрім цього, у виконавчому провадженні № 66028116 міститься заява ОСОБА_1 про скасування стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66028116 від 19.09.2024 року. В абзаці другому скарги Скаржник вказує про те, що про наявність виконавчого провадження він дізнався від АТ «Комінбанк», проте не вказує дату цієї події. З матеріалів виконавчого провадження № 66028116 стягувачу стало відомо, що за вих.04.09/806БТ від 07.04.2025 року від АТ «Комінбанк» надійшла відповідь про арешт коштів боржника. Скаргу боржником подано 01.07.2025 року, тобто с пропуском строку на оскарження.

Представниця зазначає, що скаржником не заявлялося клопотань про поновлення строку на подання скарги, не зазначалося причин поважності пропуску такого строку, саму ж скаргу подано майже через 3 роки з моменту початку відрахувань, більш ніш через 2 місяці з дати коли, зі слів самого скаржника, йому вже було відомо про наявність виконавчого провадження, і майже через рік після заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця за виконавчим збором у виконавчому провадженні №66028116, а не протягом передбачених ч. 1 ст. 449 ЦПК 10 днів.

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.02.2026 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з поданням суддею Черенковою Н.П. заяви про відставку та відрахування її зі штату суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

17.02.2025 року справу предано судді.

Ухвалою судді від 20.02.2025 року прийнято вищезазначену скаргу до розгляду та призначено розгляд заяви на 03.03.2025 року на 09:15 годин в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, каб. № 11.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги та наполягав на її задоволенні.

Інші учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилися, про наявність поважних причин, які перешкоджають явці в судове засідання суду не повідомили.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши поясненняскаржника, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.01.2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 08-199-aogp-2008 від 09.09.2008 р. заборгованість по кредиту у розмірі 115576,28 грн.

За вищезазначеним рішенням суду Центральним районним судом м. Миколаєва 23.05.2011 року видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 20.06.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1-336/11, виданого 23.05.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25.06.2019 року виконавчий документ №2-1-336/11 повернуто стягувачу, на підставі п.2 ч. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.10.2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа №2-1-336/11, виданого 23.05.2011 року на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.01.2011 року у справі №2-1-336/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договором № 08-199-aogp-2008 від 09.09.2008 року.

08.04.2021 року, на виконання вищевказаної ухвали, Центральним районним судом м.Миколаєва видано дублікат виконавчого листа №2-336/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 116241,16 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. відкрито виконавче провадження №66028116 на підставі виконавчого листа (дублікату) №2-336/11 виданого 08.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 116241,16 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.11.2023 року замінено стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс»у виконавчому проваджені №66028116 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-336/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 08-199-aogp-2008 від 09.09.2008 року тау виконавчому проваджені №66028017 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-336/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 08-199-aogp-2008 від 09.09.2008 року.

Статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" від 02.04.2012 № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим законом.

Відповідно до ч.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як встановлено судом вище, державним виконавцем постановою від 25.06.2019 року виконавчий лист №2-1/336, виданий 23.05.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 був повернутий стягувачу, на підставі п.2 ч. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутнє майно, на яке можебути звернено стягнення).

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа № 2-1/366 від 23.05.2011 року, переривався 25.06.2019 року у зв`язку з поверненням його стягувачу та спливав 25.06.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що видача дубліката виконавчого листа 08.04.2021 року сама по собі не перериває строк пред`явлення його до виконання, оскільки дублікат має силу первісного документа.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд вважає, що постанова про відкриття провадження від 07.07.2021 року видана приватним виконавцем Булахевічем С.В. в межах передбачених законом строку є законною, тому як строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, згідно останньої постанови про повернення від 25.06.2019 року не був пропущений стягувачем та виконавчий лист мав бути пред`явлений до примусового виконання до 25.06.2022 року.

При цьому, судом не приймається, як підстава для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №66028116 від 07.07.2021 року, посилання скаржника на відсутність у виконавчому листі дати його видачі, оскільки таке, на переконання суду, фактично є технічною опискою, а дата видачі вказаного виконавчого листа 08.04.2021 року підтверджуються відомостями з обліково-статистичної картки на судову справу №2-336/11 автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для ухвалення судового рішення.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження постановою від 07.07.2021 р. діяв відповідно до закону і в межах повноважень, відтак скарга ОСОБА_1 щодо неправомірних дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. є необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 4, 18, 28, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 4, 12, 13, 26, 76, 81, 447 - 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін