ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа № 650/2544/25

провадження № 22-ц/819/35/26

19 лютого 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року, постановлене під головуванням судді Хомик І.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

встановив:

Зміст позовних вимог

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Позов мотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:043:0003 площею 9,0067 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

19 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» був укладений договір оренди землі №4АА7150035, за яким позивач передала товариству в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Згідно договору про заміну сторони у договорі від 03 лютого 2015 року, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» передало право оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:043:0003 новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

30 листопада 2017 року між позивачем, ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та новим орендарем в особі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100028 до договору оренди землі від 19 червня 2006 року, за умовами якої сторони погодили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 308 548,91грн. та встановили розмір орендної плати на рівні 5,91% від нормативної грошової оцінки землі. Строк дії договору подовжено до 31 грудня 2024року. Пунктом 4.5 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

01 березня 2018 року сторони уклали додаткову угоду №1100028-3 до договору оренди землі, за умовами якого погоджений строк дії договору оренди землі до 30 листопада 2027 року.

15 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТСАГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100028-7 до договору оренди землі від 19 червня 2006 року, за умовами якого сторони визначили збільшений розмір орендної плати на рівні 8,46% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 26 102,45 грн. за повний рік оренди.

Пунктом 4.4 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року оренди. Пунктом 3.1 строк дії договорів подовжено до 31 грудня 2031 року.

Відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» протягом періоду з 2022 по 2024 роки виплату орендної плати за користування землею не здійснював, з приводу чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 78 307,35 грн.

З початку агресії російської федерації проти України та до дня подачі позовної заяви ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» не вчинилось дій щодо повідомлення позивача про причини не виконання умов договору оренди, пов`язаних з невиплатою орендної плати.

Всупереч умовам договору, а саме, що земельна ділянка передавалася відповідачу в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільгосппродукції, земельна ділянка не оброблена, перебуває в сильно забур`яненому стані, що призводить до погіршення якісних властивостей ґрунту та зниження його родючості, що підтверджено листом-довідкою Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 03 березня 2025 року № 01-12/432/25, в якому вказано, що починаючи з 24 лютого 2022 року і по теперішній час ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» на території Новорайської громади не здійснює господарювання, навіть після проведення розмінування земель на території громади. ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» не розпочало обробіток земельних угідь та не сплачувало орендарям орендну плату.

17 квітня 2025 року на підставі договору №1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» відчужило право оренди вищезазначеної земельної ділянки на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС».

Посилаючись на систематичну несплату орендної плати, невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням та відсутність будь-яких дій з боку відповідачів щодо виконання умов договору, що свідчить про істотне порушення умов оренди, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила

- розірвати договір оренди землі від 19 червня 2006 року № 4АА071500035

(з урахуванням додаткової угоди від 30 листопада 2017 року та додаткової угоди від 01 березня 2018року), укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС АГРОПРОДУКТ», номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31607571, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:043:0003, з урахуванням договору про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» від 17 квітня 2025 року №1704/25-24;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь позивача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 78 307,35 гривень, витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Розірвано договір оренди землі від 19 червня 2006 року №4АА71500035 (з урахування додаткової угоди від 30 листопада 2017 року та додаткової угоди від 01 березня 2018 року), укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31607571, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:043:0003, з урахуванням договору про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» від 17 квітня 2025 року №1704/25-17.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 52 204,90 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, що проявилося у систематичній несплаті орендної плати за 2023,2024 року, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Суд на підставі листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації від 03 березня 2025 року № 01-12/432/25 встановив, що станом на 25 лютого 2025 року земельні ділянки належні позивачам, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», за цільовим призначенням не використовуються, тобто їх обробіток не здійснюється. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» протягом 2022-2024 років зверталось до Новорайської СВА із заявою про визнання орендованих земельних ділянок потенційно забрудненими, але у відповідь на таку заяву приймалось лише розпорядження про надання товариству пільг із місцевих податків та зборів на території Новорайської територіальної громади. Такі ділянки комісією військової адміністрації не обстежувались та окремими розпорядженнями не визнавались забрудненими вибухонебезпечними предметами, а вважались такими, що потребують обстеження в зв`язку з тим, що громада тривалий час (вісім місяців 2022 року) перебувала в тимчасовій окупації військовими російської федерації і на цих землях велись бойові дії. Але, вже після деокупації, що відбулась 11 листопада 2022 року, незважаючи на проведення обстеження та очищення цих земельних ділянок спеціальними саперними військами України та відновлення можливості використовувати їх за цільовим призначенням, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не розпочало використання на території Новорайської громади орендованих товариством земельних ділянок і, за наявною інформацією, орендна плата власникам земельних ділянок також не сплачується.

Суд прийняв до уваги розпорядження органів місцевого самоврядування про надання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» пільг зі сплати місцевих податків та орендної плати та зазначив, що ці розпорядження підтверджують лише факт надання товариству пільг, але не спірні відносини не поширюються.

Суд зазначив, що надані відповідачем розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31 жовтня 2023року №163 «Про надання пільг ТОВ ЮТС-АГРОПРОДУКТ, із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022-2023рр.», розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 18 квітня 2024 року №15 «Про нову редакцію розпорядження начальника сільської військової адміністрації «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 11 лютого 2025року №58 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2025року» свідчать лише про звільнення відповідача від сплати екологічного податку, плати за землю та нерухоме майно, за знищене або пошкоджене майно внаслідок бойових дій тощо.

Суд критично оцінив посилання відповідача на можливе потенційне забруднення орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, за відсутності належних та допустимих доказів щодо проведення орендарем обстеження ділянки та виявлення вибухонебезпечних предметів, які б унеможливлювали використання землі за цільовим призначенням.

За наведених обставин суд вважав, що відповідач не довів невиконання ним договірних зобов`язань по виплаті орендної плати з причин, які не залежали від його волі та були наслідком настання форс-мажорних обставин, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення орендаря від виконання договірних зобов`язань за 20232024 роки. Наявна систематична несплата товариством орендної плати протягом означеного періоду є підставою для розірвання оспорюваного договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати.

Водночас суд визнав, що у 2022 році передана в оренду товариству земельна ділянка перебувала на тимчасово окупованій території, через що орендар об`єктивно не міг нею користуватися, тому за цей період орендна плата не підлягає стягненню.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд здійснив перерозподіл судових витрат та стягнув на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00грн. згідно умов договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчуком М.О., детального опису виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду від 30 вересня 2025 року, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначив, що між ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» та орендодавцем існують правовідносини з оренди землі сільськогосподарського призначення. З 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією рф частина території України, включаючи Херсонську область та земельні ділянки Бериславського району, були тимчасово окуповані, у зв`язку з чим ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» не мало можливості здійснювати господарську діяльність на орендованих ділянках. Після звільнення території Бериславського району Херсонської області підприємство не припустило до оброблення земель сільськогосподарського призначення, оскільки земельні угіддя забрудненні вибухонебезпечними предметами. Крім того, майно товариства під час окупації території Бериславського району було розграбовано.

Товариство вказало, що основним доказом для задоволення позову суд безпідставно визнав лист-довідку Новорайської сільської військової адміністрації від 03 березня 2025 №01-12/432/25, який не містить конкретних відомостей щодо спірної земельної ділянки, не містить посилань на документи про проведене розмінування орендованих товариством земель та наведені у листі обставини не підтверджені додатками, видані органом, який не наділений повноваженнями надавати такі довідки, а тому цей документ є неналежним та недопустимим доказом у справі, який не має братися судом до уваги.

Згідно розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023року №24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили»; розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023року №163 «Про надання пільг із місцевих податків і зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022-2023роки», ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали від обставин непереборної сили; товариству надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022року по 31 грудня 2023року. Також товариству надавалися пільги щодо нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності на підставі розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 06 лютого 2024року №29. Розпорядженням від 11 лютого 2025 року №58 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2025 рік визначено, земельні ділянки не придатні до їх використання через потенційне забруднення.

Листом ГУ ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025року підтверджено потенційне забруднення орендованих ділянок вибухонебезпечними предметами та не залучення підрозділів ДСНС до проведення робіт з розмінування території. На підставі зазначених документів скаржник виснував, що використання товариством землі було об`єктивно неможливим у 20222024 роках, що згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України звільняє орендаря від сплати орендної плати.

Суд неправильно застосував норми матеріального права, не врахувавши положення частини шостої статті 762 ЦК України та правові висновки Верховного Суду, в яких вказано, що перебування земельних ділянок у зоні бойових дій чи тимчасовій окупації підтверджує неможливість їх використання і звільняє орендаря від обов`язку виплати орендної плати.

В ході розгляду справи, суд першої інстанції допустив істотні процесуальні порушення, оскільки не забезпечив належного повідомлення іншого співвідповідача - ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про день, час та місце судового засідання та провів розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, хоча після подання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зустрічного позову справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є безумовними підставами для скасування судового рішення.

Крім того, товариство, як на підставу скасування постановленого у справі судового рішення, послалося на пункт 2 частини третьої статті 376 ЦПК України, зазначивши що в ухваленні рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, який ухвалою суду від 05 вересня 2025 року залишений без розгляду. Скаржник вважає, що заявлений відвід головуючому-судді у справі Хомик І.І. є обґрунтованим, оскільки рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя №25 від 16 липня 2025року у дисциплінарному провадженні №688/3дп/15-25 суддю ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Товариство стверджує, що суддя Хомик І.І. розглядає більш ніж 100 судових спорів, в яких відповідачем виступає ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». В переважній більшості постановлені суддею рішення не містять належного зазначення мотивів їх ухвалення та не відображають причини відхилення аргументів товариства, причини прийняття аргументів позивачів, що порушує принцип рівності учасників справи та вказує на безпосередню необхідність відводу судді Хомик І.І.

Також ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не погодилося з рішенням суду в частині стягнення на користь позивача судових витрат в сумі 7 000,00грн. за надання професійної правничої допомоги адвокатом, пославшись на їх завищений розмір щодо категорії справи, предмету спору, велику кількість подібних справ про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, які перебувають на розгляді суду, за участі адвоката Ковальчука М.О., який представляє інтереси позивача та вже сформував правове обґрунтування позовних вимог у подібних спорах. Товариство просило зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 3 000,00грн.

Правова позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ковальчук М.О., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просив скаргу залишити без задоволення, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду від 30 вересня 2025 року.

Розгляд справи апеляційним судом

В судове засідання суду апеляційної інстанції представники сторін повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно приписів частини шостої статті 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів сторін та рекомендованим листом з повідомленням про відсутність ТОВ «ПЕРЕМОГА -ПЛЮС» за адресою місцезнаходження (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Ураховуючи наведене, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» заявило клопотання про витребування інформації щодо перебування адвоката ОСОБА_3 на обліку у контролюючому органі за місцем свого постійного проживання, як самозайнятої особи чи фізичної особи-підприємця; інформації щодо декларування адвокатом Ковальчуком М.О., який діє в інтересах позивача, отриманого доходу в розмірі 10000,00грн. за надання правничої допомоги в межах розгляду цієї справи і фактично сплаченого податку від задекларованого доходу.

Обговоривши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки розгляд питання декларування доходів адвокатом та сплати податків від отриманого доходу перебуває поза межами предмету розгляду цієї справи. Вирішення питання про розподіл судових витрат, серед яких стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не залежить від сплати або несплати позивачем таких витрат на час розгляду справи (див. постанову Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019року у справі №922/445/19).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС№045202 від 07 травня 2005 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:043:0003, площею 9,0067 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.6-7).

19 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» був укладений договір оренди землі №4АА7150035, за яким позивач передала товариству в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення (а.с.8-9).

Згідно договору про заміну сторони у договорі від 03 лютого 2015 року, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» передало право оренди земельної ділянки :03:043:0003 новому орендарю ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (а.с.9).

30 листопада 2017 року між позивачем, ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та новим орендарем в особі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100028 до договору оренди землі від 19 червня 2006 року, за умовами якої сторони погодили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 308 548,91грн. та встановили розмір орендної плати на рівні 5,91% від нормативної грошової оцінки землі. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2024року Пунктом 4.5 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року оренди (а.с.10-12).

01 березня 2018 року сторони уклали додаткову угоду №1100028-3 до договору оренди землі від 19 червня 2006 року, за умовами якого подовжено строк дії договору оренди землі до 30 листопада 2027 року (а.с.13).

15 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТСАГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100028-7 до договору оренди землі від 19 червня 2006 року, за умовами якого сторони визначили збільшений розмір орендної плати на рівні 8,46% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 26 102,45 грн. за повний рік оренди .

Пунктом 4.4 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року. Пунктом 3.1 строк дії договорів подовжено до 31 грудня 2031 року (а.с.13-16).

Належна ОСОБА_1 земельна ділянка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що відноситься до Новорайської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, яка у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська селищна територіальна громада віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.

Відповідач протягом періоду з 2022 по 2024 роки виплату орендної плати за користування землею не здійснював, з приводу чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 78 307,35грн.

Лист довідка Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 03 березня 2025 року №01-12/432/25 свідчить, що станом на 25 лютого 2025року земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» товариством не використовуються, обробіток землі не здійснюється.

Ці ділянки комісією військової адміністрації не обстежувалися та окремими розпорядженнями не визнавалися забрудненими вибухонебезпечними предметами, а вважались такими, що потребують обстеження в зв`язку з тим, що громада вісім місяців 2022року перебувала в окупації військових рф і на цих землях велися бойові дії.

Після деокупації території (11 листопада 2022року), незважаючи на проведення обстеження та очищення ділянок спеціальними саперними військами України, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» так і не почало обробіток земельних угідь, орендна плата власникам землі не сплачується (а.с.17).

Згідно листа довідки від 05 травня 2025 року №01-12/1008/25 Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області встановлено, що розпорядженнями Новорайської СВА №163 від 31 жовтня 2023року; №29 від 06 лютого 2024 року та №154 від 18 квітня 2024року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» надавалися пільги зі сплати місцевих податків та зборів. Однак, ці розпорядження не звільняли товариство від обов`язку сплати орендної плати за орендовані земельні ділянки приватної власності; товариство не звільнялося від сплати ПДФО та військового збору.

Новорайською СВА не здійснювалися окремі заходи щодо визнання земельних ділянок приватної власності забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами і така інформація не вносилась до Державного земельного кадастру (а.с.94).

Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили. Розпорядження підлягає затвердженню на сесії обласної ради (пункт 2) (а.с.77).

Згідно розпоряджень Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31 жовтня 2023 року №163; від 06 лютого 2024 року №29; від 18 квітня 2024 року №154, ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» надавалися пільги з нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року; з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року(а.с.79-81).

Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили. Розпорядження підлягає затвердженню на сесії обласної ради (пункт 2).

Листом від 11 червня 2025року Головне управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області повідомило, що піротехнічні розрахунки ДСНС України до робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» на території Бериславського району, не залучались, роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами з розмінування. Ймовірно, земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими.

17 квітня 2025 року на підставі договору №1704/25-24 про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» відчужило право оренди належної позивачу ділянки на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС». Згідно пункту 5.1 встановлений строк дії цього договору протягом одного року (а.с.54-64).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Оренда землі є окремим видом найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.

Договір оренди землі, відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець, відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату» орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Згідно висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24), підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вчасно не сплачувало орендну плату за 2022 - 2024 роки, тому саме відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати в обумовлений договором строк до 31 грудня кожного року оренди або довести належними та допустимими доказами наявність обставин, що унеможливили виконання орендарем договірних зобов`язань.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Згідно частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом.

Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).

За положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, передбачені частиною шостою статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21), у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали товариству виконати передбачений договором обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельна ділянка, що розташована на території Степнянської сільської ради та відноситься до Новорайської об`єднаної селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією військами рф, а тому в 2022 році орендар значною мірою був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та отримати дохід від господарської діяльності в означений період, та як наслідок здійснити виплату орендної плати за 2022рік.

Обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» також посилається на наявність обставин непереборної сили, за які відповідач не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за вказаний період та на неможливість використання орендованої земельної ділянки належної позивачу через її потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами.

Частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість використання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» орендованої земельної ділянки протягом 2023, 2024 років, за яку товариством не вносилася орендна плата, через наведені скаржником обставини як підстави для застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в установленому процесуальним законом порядку, не надано.

Передана в оренду земельна ділянка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка з 11 листопада 2022 року віднесена до території можливих бойових дій, тобто бойові дії у 2023 та 2024 роках на вказаній території не велися.

В ході розгляду справи представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечував наявність у товариства можливості використання орендованої земельної ділянки у 2023, 2024роках, пославшись на розпорядження органів місцевого самоврядування про надання ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» пільг з нарахування та сплати податків та зборів за орендну плату за користування землями комунальної власності, а не землями приватної власності.

Посилання товариства на розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області за 2023-2025 роки, якими орендовані ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» земельні ділянки визнано непридатними для використання у зв`язку з їх потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами та надання товариству податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельних ділянок, не свідчать про об`єктивну неможливість товариства використовувати орендовані ділянки за цільовим призначенням протягом 2023-2024 років та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку зі сплати орендної плати.

Посилання скаржника на лист Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 11 червня 2025року, згідно якого піротехнічні розрахунки ДСНС України не залучалися до робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» на території Бериславського району, не спростовує інформацію наведену в листі Новорайської сільської військової адміністрації від 03 березня 2025 року №01-12/432/25 про те, що обстеження та очищення ділянок після деокупації територій здійснювалося спеціальними саперними військами України. Так саме в листі від 11 червня 2025року ГУ ДСНС у Херсонській області вказало, що роботи з розмінування орендованих ділянок проводились іншими фаховими відомствами з розмінування.

Слід також врахувати, що чинне законодавство не покладає обов`язок здійснення розмінування виключно на державні органи. Відповідач, як суб`єкт господарювання, мав можливість самостійно ініціювати проведення відповідних заходів із залученням спеціалізованих підприємств або організацій, що мають відповідну ліцензію та дозвіл на проведення робіт із розмінування. Відтак, посилання на обставини непереборної сили є неприйнятними, оскільки відповідач не довів, що ним вчинялися всі необхідні та можливі дії для належного виконання умов договору оренди.

Отже, лист Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 11 червня 2025року не підтверджує об`єктивної неможливості використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням, а невиконання зобов`язань орендарем в 2023, 2024 роках не може бути виправдане обставинами непереборної сили.

Аргументи ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про те, що Новорайська сільська військова адміністрація Бериславського району не є уповноваженим органом, який наділений правом видавати листи-довідки зі спірних питань, колегія суддів визнає неприйнятними з огляду на приписи статей 4, 6 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», якими визначено повноваження військово-цивільних адміністрацій та їх керівників.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості здійснення товариством господарської діяльності через знищення та розкрадання майна підприємства, зокрема сільськогосподарської техніки, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не доведено втрату всієї техніки та обладнання, необхідного для обробітку землі та неможливості залучення такої техніки на правах оренди.

Частиною другою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП України видається сертифікат. Водночас, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022року, на який посилається скаржник як на аналогію сертифікату про посвідчення форс-мажорних обставин, не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Верховний Суд у постановах від 01 червня 2021 у справі №910/9258/20, від 14 червня 2022 у справі №922/2394/21 зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Таким чином, в разі наявності певних обставин (форс-мажорних), які засвідчені для конкретної особи відповідним сертифікатом ТПП України, суд має оцінити зазначений доказ у сукупності з іншими доказами.

Водночас, настання форс-мажорних обставин не є підставою для невиконання стороною зобов`язання, строк виконання якого настав до дати настання таких обставин, а також для звільнення сторони від відповідальності в такому випадку. Такий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №912/750/22.

Лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, на який посилається скаржник, як на підставу підтвердження наявності для ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в 2023, 2024рокаї обставин непереборної сили, не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не довело наявність беззаперечних обставин, які б унеможливили використання орендарем належної позивачу земельної ділянки протягом 2023-2024років, та як наслідок звільняли відповідача від обов`язку виконання зобов`язань з виплати орендної плати за 2023, 2024роки. Систематичне невиконання орендарем умов договору оренди землі є підставою для дострокового розірвання договору та стягнення заборгованості з орендної плати, розмір якої скаржником не заперечувався.

Згідно пунктів 2, 3, 7 частини третьої статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним складом суду, а саме суддею Хомик І.І., якій було заявлено відвід і який, на думку скаржника, вирішено з порушенням вимог процесуального законодавства, колегія суддів визнає такі доводи неприйнятними з огляду на те, що заяву про відвід судді вирішено судом першої інстанції в порядку, передбаченому статтею 44 ЦПК України. За змістом частини третьої наведеної норми права, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Крім того, за положеннями пункту 2 частини третьої статті 376 ЦПК України, підставою скасування рішення суду першої інстанції є виключно та обставина, що підстави відводу судді першої інстанції визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, тоді як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, заява обґрунтована виключно процесуальними діями судді в інших справах, що за приписами частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу суду.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2025року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалами суду від 25 червня 2025року повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно частини другої, третьої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1)ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, малозначних справ, до яких віднесено справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справи, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, які не свідчать про складність справи, не вимагають проведення підготовчого судового засідання для повного, об`єктивного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів погоджується з ухвалою суду про можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, який з урахуванням особливостей позовних вимог є найбільш доцільним та відповідає принципам ефективного судового розгляду з огляду на можливість розгляду справи з урахуванням наданих письмових доказів, позицій сторін, які можуть бути з`ясовані в межах судового засідання тощо. При цьому суд не позбавлений можливості вирішувати клопотання, зокрема про витребування доказів, а учасники справи надати усні пояснення щодо своїх вимог і заперечень.

Твердження ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про необхідність розгляду справи лише за правилами загального позовного провадження позбавленні правового обґрунтування, а посилання товариства на порушення судом приписів частини п`ятої статті 274 ЦПК України з огляду на подання підприємством зустрічного позову до ОСОБА_1 про зобов`язання привести належну їй на праві власності земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом надання доступу до ділянки на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі, з огляду на ухвалу суду від 25 червня 2025року про повернення зустрічного позову, слід визнати неприйнятними.

Щодо доводів скаржника про неналежне повідомлення ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про дату, час і місце розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 14 ЦПК України суд надсилає судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а також вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС.

Юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, зобов`язані в обов`язковому порядку зареєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконало покладеного на товариство процесуального обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС.

Згідно частини шостою статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету учасника справи, а за його відсутності рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною учасником справи.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення лише у разі, якщо справу розглянуто за відсутності учасника справи, який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та за умови, що такий учасник обґрунтовує апеляційну скаргу саме цією підставою.

Водночас встановлено, що ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не подало, у тому числі з підстав неналежного повідомлення товариства про дату, час і місце судового засідання. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уповноважене представляти інтереси іншого співвідповідача.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є складовою принципу відкритості судового процесу. Розгляд справи за відсутності учасника, не повідомленого належним чином, є безумовною підставою для скасування судового рішення лише за умови, якщо такий учасник посилається на це порушення у своїй апеляційній скарзі.

Водночас Верховний Суд наголосив, що правильне по суті та законне рішення не підлягає скасуванню з одних лише формальних підстав, якщо допущені порушення не призвели до порушення основних засад цивільного судочинства.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів неналежного повідомлення ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», оскільки товариство не скористалося своїм правом на апеляційне оскарження та не приєдналося до апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

У справі, що переглядається встановлено, що в межах цієї справи позивачу ОСОБА_1 надавалася професійна правнича допомога адвокатом Ковальчуком М.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2025року.

За умовами цього договору адвокат зобов`язався надати замовнику за плату правничу допомогу щодо здійснення представництва і захисту прав та інтересів клієнта в усіх без виключення органах власті, у тому числі, в судах всіх інстанцій. Пунктом 3 договору сторони визначили, що за правову допомогу у справі замовник сплачує адвокату винагороду в сумі 10 000,00грн. (а.с.16-17).

Відповідно до детального опису витрат адвоката, вартість наданої правової допомоги склала 10 000,00грн., з яких 08 квітня 2025року зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) 2 000,00грн.; 08-12 квітня 2025року підготовка позовної заяви та пакету документів (04 години) 8 000,00грн. (а.с.27).

На підтвердження оплати позивачем вартості наданої правничої допомоги в розмірі 10000,00грн. надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 08 квітня 2025року (а.с.28).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої наведеної норми права, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 51 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Витрати, які понесені стороною, документально доведені та обґрунтовані. Згідно з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц, від 13 березня 2019 року справа № 283/2065/14-ц, від 20 березня 2019 року справа № 753/23491/16-ц, від 23 січня 2019 року справа № 552/2145/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17, від 31 січня 2019 року справа № 204/6539/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.

Оцінивши витрати позивача, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз наданих клієнтом матеріалів; опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини, формулювання правової позиції; підготовку, складання, оформлення та направлення позовної заяви тощо, а також подальші підготовку, складання та подання адвокатом Ковальчуком М.О. в суді першої інстанції відповіді на відзив; заяви про залучення співвідповідача, заперечення щодо поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», керуючись принципами справедливості та співмірності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмірним у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог є призначення позивачеві 7000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року постановлено з додержанням вимог закону, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, надана правильна оцінка наявним у справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько