Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2292/25
Провадження № 2/542/57/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі також позивач, АТ КБ «ПриватБанк»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2019 року в розмірі 112329 грн 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 88074 грн 38 коп., заборгованості за простроченими відсотками 24255 грн 48 коп.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 120-121).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг № б/н від 18 квітня 2019 року, відповідно до якої вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивачем зазначено, що на підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100000 грн 00 коп.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 03/23, тип Універсальна.

Вказано, що відповідач не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилась із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.

Акцентовано увагу на тому, що 21 квітня 2021 року у процесі користування рахунком, відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Вказано, що на момент її підписання заборгованість відповідача складала 7460 грн 76 коп.

Позивачем зазначено, що анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ.

Відповідно до підписаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 21 квітня 2021 року відбулась зміна відсоткової ставки на 42,0% річних.

Також вказано, що у березні 2022 року банком було скасовано відсоткову ставку, а із 01 квітня 2022 року повернуто до погодженого розміру.

В свою чергу, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, не сплатила заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 15 грудня 2025 року становить 112329 грн 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 88074 грн 38 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 24255 грн 48 коп.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 124, 125), клопотань про відкладення судового засідання не насилав, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Згідно з інформацією наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, зазначено, що за відомостями виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради та Реєстру територіальної громади місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняте 18 вересня 2023 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Інше зареєстроване місце проживання вказаної особи не встановлене (а.с. 118).

Відповідно до відповіді № 2228497 від 12.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей на особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено (а.с. 119).

Враховуючи те, що отримана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача не дала суду можливості встановити таке зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, суд відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати подальший виклик відповідача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України.

З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України.

Оголошення про судове засідання, призначене на 09 лютого 2026 року, було опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади України 12 січня 2026 року (а.с. 122).

Отже, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання.

Крім того, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 12 січня 2026 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, разом із судовою повісткою про проведення судового засідання 09 лютого 2026 року, направлялись на останню відому зареєстровану адресу проживання відповідача та були отримані останньою 19 січня 2026 року (а.с. 126).

Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання та зважаючи на неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.

За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 18 квітня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки шляхом приєднання (в порядку статті 634 ЦК України) до умов, запропонованих банком в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем анкети-заяви, підписаної власноруч на планшеті, згідно з вимогами Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с. 78-79).

Відповідно до анкет-заяв про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 18 квітня 2019 року, відповідач підписанням цих анкет-заяв, відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєдналась до умов та правил надання батьківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua та, які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.

Відповідач ознайомилась із інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, підписавши паспорт споживчого кредиту 18 квітня 2019 року (а.с. 66-67).

Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 18 квітня 2019 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені основні умови кредитування:

тип кредитного продукту: Універсальна;

тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці;

сума/ліміт кредиту: до 50000 грн;

строк договору: до 240 місяців;

процентна ставка у межах пільгового періоду, відсотків річних: 0,00001%;

процентна ставка за межами пільгового періоду: 43,2% річних;

тип процентної ставки: фіксована.

На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 03/23, тип «Універсальна» (а.с. 80).

У подальшому, 21 квітня 2021 року відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач погодила наступні умови:

- тип кредиту: відновлювана кредитна лінія;

- сума/ліміт кредиту: розмір кредитного ліміту не перевищує: 50000 грн для карт «Універсальна»;

- процентна ставка, відсотків річних: 42,0% - для карт Універсальна;

- тип процентної ставки: фіксована.

Також відповідач, яка діяла на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї заяви приєдналась до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі умови та правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка (далі договір), прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язалась їх належним чином виконувати.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано електронним цифровим підписом (а.с. 77 - зі звороту).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що відповідачу за період із 18.04.2019 встановлювались різні розміри кредитного ліміту, 01 серпня 2025 року кредитний ліміт був зменшений до 00 грн 00 коп. (а.с. 81).

Із виписки за договором № б/н за період з 18.04.2019 по 17.12.2025 вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами (а.с. 82-98).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед AT КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 18 квітня 2019 року станом на 15 грудня 2025 року становить 112329 грн 89 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 88074 грн 38 коп., заборгованості за простроченими відсотками - 24255 грн 48 коп. Із даного розрахунку вбачається, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 194475 грн 62 коп., за простроченим тілом кредиту в розмірі 14400 грн 00 коп. та заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 427 грн 11 коп. (а.с. 99-113).

AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених умовами та правилами надання банківських послуг та в межах встановленого кредитного ліміту.

В той же час, відповідач, яка зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконала.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № б/н від 18 квітня 2019 року, за відповідачем станом на 15 грудня 2025 року становить 112329 грн 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 88074 грн 38 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 24255 грн 48 коп.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування

При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

18 квітня 2019 року відповідачем на планшеті відповідно до вимог Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» підписано анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

У подальшому відповідач власноручно підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.

21 квітня 2021 року відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до заяви, підписаної відповідачем, вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Тарифами банку, також їй повідомлено про базову процентну ставку за кредитним лімітом, що нараховується на залишок заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що застосовувалась процентна ставка, як і передбачено паспортом споживчого кредиту та заявою, з якими ОСОБА_1 була ознайомлена.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2019 року у розмірі 112329 грн 86 коп.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2019 року у загальному розмірі 112329 грн 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 88074 грн 38 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 24255 грн 48 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2019 року у загальному розмірі 112329 грн 86 коп. (сто дванадцять тисяч триста двадцять дев`ять гривень вісімдесят шість копійок), що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 88074 грн 38 коп. (вісімдесят вісім тисяч сімдесят чотири гривні тридцять вісім копійок), заборгованості за простроченими відсотками в сумі 24255 грн 48 коп. (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень сорок вісім копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва