н/п 2/490/1573/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

04 березня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

До

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Третя особа: Універсальна товарна біржа «Віконт-Т»

про визнання договору дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 09.09.1998 р. на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» за № 1370 та зареєстрований 10.09.1998 р. за № 20208 в Миколаївському МБТІ. Позивач вказує, про необхідність підтвердити дійсність біржової угоди у судовому порядку, оскільки при оформленні ними договору купівлі-продажу не були виконані вимоги ст. 227 ЦК України (1963 р.), у частині нотаріального оформлення зазначеної угоди. Крім того, позивач вказує, що договір купівлі-продажу нерухомого майна був виконаний сторонами належним чином, і дотепер не виникало ніяких претензій і спорів щодо предмету договору.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений судом.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного кодексу Україниволевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору. Але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 09.09.1998 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» за № 1370 та зареєстрований 10.09.1998 р. за № 20208 в Миколаївському МБТІ, згідно якого ОСОБА_1 придбала у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вищезазначену квартиру.

Згідно листа КП ММБТІ від 01 вересня 2025 року повідомлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири, сторони договору домовилися щодо істотних умов договору, необхідних для договорів даного виду, що підтверджується письмовим договором укладеним на товарній біржі, реєстрацією за позивачем права власності на спірну квартиру в бюро технічної інвентаризації, тому суд приходить до висновку, що між сторонами відбулось повне виконання укладеного між сторонами договору, та даний договір може бути визнаний дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,224-226 ЦПК України, ч.2 ст.220, ч.1,3,4ст.203ЦК України, суд,

В И Р І ШИ В :

Позов задоволити.

Договір № 1370 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 09.09.1998 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що зареєстрований Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10.09.1998 р. за № 20208 - визнати дійсним.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя