КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 372/4171/24 Головуючий у суді першої інстанції - Тиханський О.Б.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2613/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 недієздатними, встановлення опіки над ними і призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатними свого дядька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свою бабу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовував тим, що його дядько та баба хворіють, їх хвороби не виліковуються, вони потребують стороннього догляду.

Внаслідок захворювань дядько та баба заявника не здатні усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними, через стан здоров`я потребують постійного стороннього догляду довічно.

Заявник, в свою чергу, проживає разом із бабою та дядьком, може забезпечити їх догляд, тому просив призначити його опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2025 року заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним.

В задоволенні заяви в частині призначення опікуном ОСОБА_1 - відмовлено.

Встановлено опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доручено здійснення опіки над нею органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області.

Встановлено опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначено йому опікуна та доручити здійснення опіки над ним органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у призначенні його опікуном, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2025 року в оскаржуваній частині скасувати, увалити в цій частині нове судове рішення, яким заяву задовольнити, призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не надав належну оцінку висновкам органу опіки та піклування, у яких встановлено доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном свої баби та дядька, відхиливши їх без належного обґрунтування.

Вказує, що за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов?язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування, що судом зроблено не було.

Зазначає також, що суд, в порушення норм процесуального права, розглянув справу за відсутності усіх заінтересованих осіб.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяли участь представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кулініченко Г.В., представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Ленда М.В. та представник осіб, щодо яких просять встановити опіку, - адвокат Маруга С.В., які надали свої пояснення щодо обставин справи.

Усі учасники підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не повною мірою.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Зважаючи на наявні у матеріалах справи докази, зокрема, висновки експертів, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатними.

Рішення суду в цій частині учасниками справи не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення опікуном ОСОБА_1 та призначаючи опікуном орган опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що подання Виконавчого комітету Обухівської міської ради, як орган опіки та піклування від 07.07.2025 № 2407 прийняте із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення заявника опікуном над ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , томуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном слід відмовити за її необґрунтованістю.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком суду з таких підстав.

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 285 від 25.02.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на теперішній час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Органічного ураження головного мозку складного (токсичного та травматичного) ґенезу з вираженим психоорганічним синдром», за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 284 від 25.02.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на теперішній час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Органічного ураження головного мозку складного судинного ґенезу, психоорганічний синдром», за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім цього, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , дідусь заявника, а ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась бабуся останнього - ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією паспорту.

30 серпня 1964 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб і почали мати спільне прізвище - ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_7 народився старший син - ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_9 молодший син - ОСОБА_9 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією паспорту.

ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорту.

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_2 , отримала довічно першу групу інвалідності, з обов`язковим стороннім доглядом, що підтверджується копією довідки МСЕК.

26 вересня 2023 року ОСОБА_2 отримала пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

20 березня 2024 року ОСОБА_3 отримав першу групу інвалідності з потребою у сторонньому догляді, що підтверджується копією довідки.

17 квітня 2024 року ОСОБА_3 отримав пенсійне посвідчення, як інвалід І групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (частина третя статті 294 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в порядку окремого провадження.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (частина третя статті 296 ЦПК України).

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій - п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

Системно проаналізувавши зміст зазначених вище норм права, можливо дійти висновку, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

У справі, яка переглядається, 02 липня 2025 року виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області №437 та №438 були затверджені подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовляючи у задоволенні вимог про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що заявник не довів свою спроможність здійснювати опіку над недієздатними бабою та дядьком, а вказані подання органу опіки та піклування є необґрунтованими.

Однак, суди першої інстанції не звернув уваги на те, що питання про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна належать до компетенції суду.

У свою чергу рішення органу опіки та піклування є дорадчим документом і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано та/або не рекомендовано призначити опікуном, адже такому документу може бути надана оцінка в сукупності з іншими доказами у справі судом при вирішенні по суті питання про призначення позивача опікуном/співопікуном (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19 листопада 2025 року у справі № 587/3140/23 (провадження № 61-1921св25).

Сумніви суду в обґрунтованості висновку органу опіки та піклування колегія суддів вважає належним чином необґрунтованими, оскільки самі собою такі сумніви не можуть бути підставою для встановлення фактичної відсутності будь-яких підстав для призначення опікуном над недієздатними особами: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , адже такий висновок підлягав оцінці судом у сукупності з іншими доказами.

Із матеріалів справи та пояснень учасників встановлено, що заявник ОСОБА_1 є повнолітньою дієздатною особою, зареєстрований та проживає за однією адресою зі своїми дядьком та бабою - недієздатними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Інших родичів, які б вивили бажання стати опікунами недієздатних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ані органом опіки та піклування, ані судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що у судовому засіданні в апеляційному суді представник заявника ОСОБА_1 , представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради та представник осіб, щодо яких просять встановити опіку, просили суд призначити опікуном недієздатних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 саме заявника.

Отже, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які учасники посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та призначення його опікуном недієздатних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись статтями 365, 367, 369, 374, 375, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційнускаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2025 року в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , її онука - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначити опікуном ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , його племінника - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 27 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома