Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/811/26
Номер провадження2/711/1179/26
05 березня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
30 січня 2026 року АТ «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Лойфер Антон Едуардович, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 63 335,18 грн, витрати на правничу допомогу та на сплату судового збору (вхідний №3995, а.с.1-9).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
15 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня, підписанням оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551, відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб.
15 грудня 2021 року, шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551, банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551 від 15 грудня 2021 року.
У Додатку №1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказано основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.
Таким чином, позивач стверджує, що 15 грудня 2021 року між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір із наступними основним умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 41 107 гривень 63 копійки; процентна ставка 39,90% річних, тип ставки - фіксована; строк кредитування - 60 місяців; дата повернення кредиту 16 грудня 2026 року; порядок повернення кредиту - частинами, згідно із графіком платежів (додаток №1 до угоди), для повернення заборгованості за угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в банку.
Власним підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту надану, виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити чи адаптований договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором.
Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов, а позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №783177354 від 16 грудня 2021 року та виписками по рахункам.
Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинив здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.
Загальна заборгованість згідно з угодою №491059551 від 15 грудня 2021 року становить 63 335 гривень 18 копійок, з яких: 41 107 гривень 63 копійки - заборгованість за кредитом, та 22 227 гривень 55 копійки - заборгованість по відсотках.
Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 05 березня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.47-48).
Представник позивача Лойфер А.Е. в судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету позивача, що була отримана цим учасником справи 15.02.2026 о 06 год 54 хв 38 сек (а.с.51 зворот). Водночас, 02.03.2025 через підсистему «Електронний суд», представник позивача Лойфер А.Е. подав заяву, в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує (вхідний №8843, а.с.57).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 05 березня 2026 року о 14 год 10 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 05 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ч.1 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з офертою на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551, в якій запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту (далі - Оферта). Підставою угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. Зокрема, відповідач ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» наступні умови для укладення угоди:
1)згідно розділу І «Умови споживчого кредиту» Оферти, тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 41 107,63 грн; процентна ставка, % річних 39,90%. Тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту - 60 місяців. Опис послуги: надання споживчого кредиту - грошові кошти, що надаються банком позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений Угодою про надання споживчого кредиту, що укладається між банком та позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог;
2)відповідно до п.1 Оферти, під час користування кредитом пропонує банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди; (б) за обслуговування (управління) кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода може бути змінена в порядку, передбаченому умовами Договору та сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку www.alfabank.com.ua. Протягом строку дії Угоди Тарифи та комісійна винагорода за кредитом, а також за супровідними послугами банку та/або третіх осіб, що надаються під час укладення Угоди, можуть бути змінені в порядку, передбаченому Договором та відповідним договором між позичальником та такими третіми особами та/або Банком;
В Оферті також зазначено, що її підписанням відповідач беззаперечно підтверджує, що перед укладенням угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; із інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.com.ua.
Крім того, в Оферті вказано, що в Додатку №1 до цієї угоди, що є невід`ємною частиною угоди, пропонує визначити: детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Всі відносини між ним та банком, що не врегульовані угодою, пропонує врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, додатково до тих, що вказані в угоді, і є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку www.alfabank.com.ua. Строк для акцепту банку: 30 робочих днів з моменту отримання банком Оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладення угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов угоди та договору. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку www.alfabank.com.ua. Також Оферта містить інформацію про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551 від 15.12.2021 ОСОБА_1 отримав у дату складення Оферти (а.с.10-11).
У Паспорті споживчого кредиту від 15 грудня 2021 року викладені умови кредитування, які надаються АТ «Сенс Банк» позичальнику ОСОБА_1 , що є аналогічними умовам кредитування, які викладені в Оферті (а.с.14 зворот).
15 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк» підписало акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551, яким АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551 від 15 грудня 2021 року (далі - Акцепт). Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.11 зворот - 12).
В Акцепті зазначено умови для укладення угоди, які є аналогічними умовам для укладення угоди, що відображені в Оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059551 від 15 грудня 2021 року.
Як вбачається з Додатку №1 до угоди про надання кредиту №491059551 від 15 грудня 2021 року, яким є графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, датою щомісячного платежу є - до 16 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 1590,26 грн. Підпис позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, зокрема щодо строків повернення суми кредиту та розміру щомісячного платежу (а.с.13-14).
12 серпня 2022 року позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк (протокол №2/2022, складений 18 серпня 2022 року) затверджено Статут акціонерного товариства «Сенс Банк» (нова редакція), ідентифікаційний номер: 23494714, який погоджено Національним банком України 12 вересня 2022 року (далі Статут, а.с.31-33).
Відповідно до п.1.1 Статуту, акціонерне товариство «Сенс Банк» є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.
Із меморіального ордеру №783177354 від 16 грудня 2021 року суд встановив, що АТ «Сенс Банк» перерахувало на рахунок № НОМЕР_1 , отримувачем за яким є ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 41 107 гривень 63 копійки; призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №491059551 (а.с.17).
Як встановлено з виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 15 грудня 2021 року по 07 жовтня 2025 року, який відкритий в АТ «Сенс Банк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 , 16 грудня 2021 року на вказаний рахунок зараховано грошові кошти у сумі 41 107 гривень 63 копійки (а.с.22-29).
Таким чином, АТ «Альфа-Банк» у повній мірі виконав зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на рахунок ОСОБА_1 узгоджену сторонами суму кредитних коштів 41 107,63 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні по кредитному договору №491059551 від 15 грудня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором не здійснював сплати грошових коштів з метою виконання його умов. У зв`язку з цим, станом на 07 жовтня 2025 року, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем АТ «Сенс Банк» у загальній сумі 63 335 гривень 18 копійок, з яких: 41 107 гривень 63 копійки - заборгованість за тілом кредиту; 22 227 гривень 55 копійок - заборгованість по відсотках; 0,00 гривень 00 копійок - заборгованість по комісії (а.с.18).
Доказів сплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаною угодою у частині тіла кредиту у сумі 41 107 гривень 63 копійки та процентів за користування кредитом у сумі 22 227 гривень 55 копійок позивачу АТ «Сенс Банк» матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Альфа-Банк» (правонаступником усіх прав та зобов`язань якого є АТ «Сенс Банк») грошових коштів у сумі 41 107,63 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору №491059551 від 15.12.2021, зокрема, сплати основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, у строки, передбачені цим правочином.
Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту, яка була обумовлена між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була отримана відповідачем шляхом перерахування на його банківський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 41 107,63 грн.
Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №491059551 від 15 грудня 2021 року в загальній сумі 63 335 гривень 18 копійок, з яких: 41 107 гривень 63 копійки - заборгованість за тілом кредиту, та 22 227 гривень 55 копійок - заборгованість по відсотках.
Що стосується прохання позивача, що викладене у п.4 прохальної частини позовної заяви, про стягнення із відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 5571,81 грн, то суд зазначає про таке.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) договору про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року, укладеного між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (далі - АО «СмартЛекс») (а.с.36-39); 2) додаткової угоди №1 від 26.01.2026 до договору про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року; 3) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №000963 від 01.08.2018, яким документований адвокат Лойфер А.Е. (а.с.35).
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги АО «СмартЛекс» у справі щодо стягнення боргу з відповідача ОСОБА_1 , суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.
З аналізу статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 137 ЦПК України.
За приписами статті 13 ЦПК України суд як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, не може діяти на користь будь-якої із сторін, оскільки це не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що зменшення розміру витрат на правову допомогу, отриману позивачем у заявленому та доведеному обсязі, без відповідної заяви іншої сторони у спорі - відповідача, є порушення вимог статті 13, частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України.
Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 заперечень щодо витрат на правничу допомогу до суду не подав, а також не подав і клопотання про їх зменшення. З огляду на викладене, беручи до уваги, що позовні вимоги судом визнані обгрунтовані та задоволені повністю, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5571,81 грн.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженого меморіального ордеру №758087 від 12.01.2026 (а.с.42) суд встановив, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 525, 526, 536, 610, 626-628, 641, 642, 1046, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №491059551 від 15 грудня 2021 року в розмірі 63 335 (шістдесят три тисячі триста тридцять п`ять) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, з яких: 41 107 (сорок одна тисяча сто сім) гривень 63 (шістдесят три) копійки заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), та 22 227 (двадцять дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 5571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 81 (вісімдесят одна) копійка витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8234 (вісім тисяч двісті тридцять чотири) гривні 21 (двадцять одна) копійка.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 05 березня 2026 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко