Справа № 276/97/26
Провадження по справі №2/276/294/26
04 березня 2026 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського А.М.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі позивач, ТОВ ФК «Артеміда-Ф») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) заборгованість за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛінеураУкраїна» (далі ТОВ «ЛінеураУкраїна», первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір №1084065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору ТОВ «ЛінеураУкраїна», зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту.
Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Відповідачем, що підтверджується документом отриманим від ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
В подальшому, 03.10.2020 року сторони уклали Додатковий договір , строк кредитування яким продовжили до 04.12.2020 року. В порушення вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, Відповідач здійснив платежі на суму 2532,00 грн, дата останнього платежу 03.11.2020 року, не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором.
22 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі ТОВ «Сіроко Фінанс») уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна» включно і до ОСОБА_1 за Договором № 1084065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.09.2020, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 1601.
В подальшому, 21 жовтня 2024 року, ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу №20241021/2, згідно якого у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс» включно і до ОСОБА_1 за Договором №1084065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.09.2020, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 67.
Всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Також позивач просить стягнути зОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати правничу допомогу адвоката в сумі 7 000, 00 грн.
Ухвалою суду від 20 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розгляд справи провести без його участі за наявними матеріалами справи, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявив.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка повернута до суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи.
Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У призначені судові засідання відповідач не з`явився, причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи.
Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що 26.09.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1084065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно розділу І договору, предметом договору є кредит в розмірі 3500,00 грн строком на 30 днів зі стандартною та зниженою процентною ставкою 1,90% . Кредит надається у безготівковій формі шляхо перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, указаної клієнтом.
Згідно Додатку №1 до Договору Графік платежів, дата повернення позики не пізніше 26.10.2020, сума позики 3500,00 грн, сума процентів 1995,00 грн, разом до сплати 5495,00 грн. Договір, додаток №1 до договору підписані відповідачем електронним підписом (а.с.8-12).
03.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору №1084065 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 26.09.2020, строк кредитування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3 Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 03.11.2020. Процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних) (а.с.13).
03.11.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору №1084065 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 26.09.2020, строк кредитування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3 Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 04.12.2020. Процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних) (а.с.14).
ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», (а.с.34).
Згідно розрахунку заборгованість, проведеного ТОВ «Лінеура Україна» за договором №1084065 від 26.09.2020, станом на 18.05.2021, заборгованість ОСОБА_1 становить 8019,3 грн (а.с.36-37).
Відповідно до ст.626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому відповідно до ст. 1048 процентів.
Відповідно до статей 526,530,610, частини 1 статті612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлено, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені в електронній формі, з використанням електронного підпису відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1.ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
22 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с.15-17).
Відповідно до платіжної інструкції №41 від 25.05.2021, ТОВ «Сіроко Фінанс» перерахувано ТОВ «Лінеура Україна» суму коштів 1760928,99 грн. як оплату фінансування зг. Договору факторингу №015-220221 (а.с.23).
21 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу №20241021/2, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а Клієнт відступає Фактору належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.24-27).
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
За вказаних обставин, аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення.
Також позивач просить стягнути з відповідача витрат пов`язані з розглядом даної справи.
При зверненні до суду позивачем сплачено судового збору в розмірі 2662,40 грн. (а.с.1).
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 12.01.2026 було укладено Договір про надання правової допомоги №211100067 між ТОВ ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах визначених цим договором, де у п.4.2 узгоджено адвокатові винагороду у розмірі 7000 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за підготовку позовної заяви, збирання доказів, підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів в справі про стягнення заборгованості за договором позики, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою для фактора, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ. Та зважаючи на те, що позовна заява була подана представником позивача, адвокатом Бачинським О.М., через систему «Електронний суд», що не потребувало значного часу, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаної послуги.
У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, тобто ціну позову, а також складність справи та її значення для сторін, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів, відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у разі задоволення позову становлять 3 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 512-514, 516, 517, 625, 626, 628, 638, 1048, 1054, 1077-1079 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265, 274-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судовий збір у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя: А.М. Збаражський