Ухвала

27 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 522/6993/18

провадження № 61-15824ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Крат В. І., Дундар І. О., Краснощоков Є. В., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, ОСОБА_1 , про виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 , в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, ОСОБА_1 , про виселення та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалено вселити ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 , 2013 року народження, в квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року скасовано. Справу № 522/6993/18 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

ОСОБА_6 15 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В.,Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2026 року продовжено строк ОСОБА_6 на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2026 року:

поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року;

відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_6 та витребувано справу із суду першої інстанції;

роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк до 07 лютого 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Крат В. І., Дундар І. О., Краснощоков Є. В., передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2026 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В.

27 лютого 2026 року ОСОБА_1 через підсистему Елекронний суд подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В.

Заява ОСОБА_1 про відвід обґрунтована тим, що:

участь вищевказаних суддів у розгляді справи №522/6993/18 (провадження № 61-15824ск25) за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року є підставою для відводу (самовідводу) судді, оскільки у справі № 522/6993/18 (провадження № 61-8765 ск 23), касаційний суд вже вирішував питання за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року;

розгляд касаційної скарги ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у справі повторно одним і тим же складом суду здійснюється незаконним складом суду, чим порушено вимоги ЦПК України та права ОСОБА_1 , що свідчить про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу);

ОСОБА_1 у заяві вказує, що повторна участь суддів, які вже розглядали цю справу в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, у новому розгляді (або перегляді) цієї ж справи заборонена і є законною підставою для відводу (самовідводу). Це гарантує неупередженість, адже суддя, що вже сформував думку, не може об`єктивно переглядати власне рішення. Право відводу є процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та об`єктивності суду. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) за вищенаведених підстав. Це встановлено для того, щоб виключити повторну участь суддів у розгляді справи. Крім того, дані правила служать гарантією особам, які беруть участь при повторному розгляді справи, у їх неупередженості до нового складу суду;

ОСОБА_1 у заяві також вказує, що 24 лютого 2026 року в Електронному суді отримала ухвалу від 18 лютого 2026 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., які розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід та з урахуванням його необґрунтованості це питання передали на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Згідно автоматизованого розподілу справи між суддями від 19 лютого 2026 року № 522/6993/18 суддя-доповідач Крат В. І. та судді Дундар І. О. перебували в відпустці. Постає питання - хто ж розглядав заяву про відвід ОСОБА_2 та ухвалив ухвалу у справі, хто підписував процесуальний документ у справі № 522/6993/18, оформлений від імені суддів 18 лютого 2026 року?;

ухвалою від 20 лютого 2026 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. відмовлено у задоволенні заяви про відвід. Однак щодо повторного розгляду справи № 522/6993/18 одними і тими ж суддями ВС КЦС, зазначеного в заяві про відвід, не побачили цю підставу, ні вказана колегія суддів, ні суддя ВС КЦС Коломієць Г. В.;

згідно звіту про автоматизований розподіл справи між суддями (проведеного з порушенням порядку встановленого законом) справи № 522/6993/18 автоматизований розподіл касаційної скарги відповідача ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року відбувся 16 грудня 2025 року лише о 11:25:48;

колегія суддів ВС КЦС Краснощокова Є. В., Гудими Д. А., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю., при розгляді справи в 2023-2024 році не взяла до уваги, що справа перебувала у провадженні суду близько 8 років, водночас малолітня дитина не вселена до квартири. Отже, Верховний Суд повинен був провести аналіз доводів учасників справи та інтересів дитини і винести судове рішення по суті спору з метою невідкладного вирішення спору та забезпечення благополуччя дитини, але цього не зробив. ОСОБА_2 , в особі яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , звернулася до суду в 2018 році з позовом коли дитині було 5 років. На час ухвалення рішення Одеського апеляційного суду 07 жовтня 2025 року неповнолітньому онуку ОСОБА_1 виповнилось 12 років і 6 місяців;

головуючий суддя та судді колегії при розгляді справи №522/6993/18 вже на етапі підготовки до розгляду беззастережно порушили процесуальні норми та права позивача, третьої особи ОСОБА_1 , а рішення прийняли упереджено, без повно і всебічно з`ясованих обставин, та сприяння відповідачці ОСОБА_6 в реалізації її прав та обов`язків;

ОСОБА_1 вказує, що коли поведінка суддів та вищевказані нею докази явно вказують на те, що судове рішення вже прийнято заздалегідь (на стадії прийняття касаційної скарги ОСОБА_6 до провадження), на підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 41 ЦПК України, вона заявляє відвід колегії суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: судді-доповідачу: Крату В. І., суддям, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Краснощокову Є. В. по об`єктивним та суб`єктивним критеріям;

ОСОБА_1 також вказує, що на стадії авторозподілу - без протоколу авторозподілу справи, повторному розгляді справи одними і тими ж суддями, прийняття касаційної скарги до провадження у справі № 522/6993/18 було стільки процесуальних помилок, порушення процесуального закону, про які вона вказала в скарзі до голови ВС, ДСАУ 22 січня 2026 року і до чого це все призвело - на сьогодні їх ще більше. Після надходження її скарги 22 січня 2026 року у справі № 522/6993/18 до голови ВС, заднім числом, в порушення закону, винесена ухвала від 23 січня 2026 року про відкриття провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_6 з численними порушеннями ЦПК України. Ухвала ВС КЦС від 23 січня 2026 року у справі №522/6993/18 згідно ЄДРСР - «Надіслана судом: не визначено; Зареєстрована: 29 січня 2026 року. Забезпечено надання загального доступу: 30 січня 2026». Винесення ухвали ВС КЦС від 18 лютого 2026 року у справі під час відпустки головуючого судді Крата В. І., судді Дундар І. О. це є грубі порушення і незаконні дії вказаної колегії суддів ВС.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

У статті 37 ЦПК України вказано, що:

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі;

суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції;

суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції;

суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., свідчить, що доводи про те, що вказана колегія суддів вже приймала участь у розгляді цієї справи (провадження № 61-8765ск23), про що свідчить постанова Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу).

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції (частина четверта статті 37 ЦПК України).

Постанову Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, ухвалено у складі суддів: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю., в порядку частини третьої статті 405 ЦПК України скасовано не було, а тому відсутні підстави для відводу (самовідводу) колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., на підставі частини четвертої статті 37 ЦПК України.

Окрім цього, аналіз постанови Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у складі суддів: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю., свідчить, що указаною колегією під час її ухвалення не було сформовано висновок по суті спору, а скасовану постанову апеляційного суду на підставі пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, згідно з якою судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. Інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не перевіряв.

Доводи ОСОБА_1 , зокрема, про те, що автоматизований розподіл касаційної скарги 16 грудня 2025 року проведений з порушенням порядку встановленого законом без протоколу авторозподілу справи) обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами, оскільки протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2025 року, який міститься в матеріалах касаційної скарги, справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Дундар І. О.

Аргумент заяви ОСОБА_1 про те, що заява про відвід ОСОБА_2 розглянута у період відпустки суддів Крата В. І. та Дундар І. О. є безпідставним. Заява ОСОБА_2 про відвід зареєстрована та передана колегії суддів 18 лютого 2026 року та в той же день розглянута з постановленням ухвали від 18 лютого 2026 року про необґрунтованість заявленого відводу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2026 року на підставі ухвали Верховного Суду від 18 лютого 2026 року заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України - ОСОБА_7 .

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2026 року у складі судді: Коломієць Г. В., у задоволенні відводу ОСОБА_2 відмовлено.

Таким чином, аналіз заяви про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., свідчить, що доводи ОСОБА_1 (зокрема, про те, що: розгляд касаційної скарги ОСОБА_6 повторно одним і тим же складом суду здійснюється незаконним складом суду; повторна участь суддів, які вже розглядали цю справу в суді касаційної інстанції у новому розгляді (або перегляді) цієї ж справи заборонена і є законною підставою для відводу (самовідводу); розгляд суддями відводу позивачки у відпустці; сприяння відповідачці ОСОБА_6 в реалізації її прав та обов`язків; прийняття судового рішення заздалегідь) обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про те, що: указані судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Також заява про відвід підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді-доповідача та колегії суддів (сприяння відповідачці ОСОБА_6 в реалізації її прав та обов`язків, постановлення ухвали від 23 січня 2026 року про відкриття провадження заднім числом) і не свідчить про наявність підстав для їх відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема того, що колегія суддів прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності указаних суддів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., питання про відвід суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков