КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/9948/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7284/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Блащука А.М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року представник позивача ПрАТ «СК «АРКС» - Бурець К.В. звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» завдані збитки у розмірі 67 549, 32 грн і витрати по сплаченому судовому зборі у розмірі 2 422, 40 грн (а.с. 1-3).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року позовну заяву ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди -повернуто позивачеві (а.с. 64).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 19 січня 2026 року представник ПрАТ «СК «АРКС» -Бурець К.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 106-109).

На обґрунтування скарги зазначала, що підставою залишення без руху відповідно до ухвали суду від 20 серпня 2025 року є те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, а також відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач проживає або проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Також суд зазначив, що представник позивача не вказав в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, наявність або відсутність електронного кабінету, а також відомості про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України зазначено обов`язки суду щодо визначення підсудності даної справи судом. Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Цією нормою на суд покладено обов`язок визначити зареєстровані місце відповідача та у разі потреби передати за підсудністю, тому такі дії суду щодо залишення без руху позовну заяву через те, що відповідач незареєстрований за тим місцем, де він зазначив під час оформлення ДТП є надмірним формалізмом та позбавляє позивача права на звернення з позовом до суду.

Окрім цього відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Водночас звертаємо увагу суду, що згідно постанови Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5892/24 місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , куди і була направлена позовна заява з додатками.

Що стосується того, що позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, то такі дані як реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача є конфіденційними. В той же час, нормами діючого законодавства, а саме Законом України «Про захист персональних даних» встановлений порядок доступу до персональних даних третіх осіб. Так, у статті 16 вищевказаного Закону визначено певні вимоги до запиту щодо доступу до персональних даних володільця персональних даних. Також запит повинен містити зобов`язання з боку заявника щодо можливості забезпечення захисту отриманих персональних даних на виконання вимог Закону України «Про захист персональних даних». Необхідно зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, до якої відноситься інформація про фізичну особу (ч. 2 вищевказаної статті). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. А отже, позивач не має змоги отримати такі відомості щодо відповідача. Оскільки позивач не має змоги самостійно отримати персональні дані відповідача, позивач вважав за необхідне витребувати у Державної податкової служби України інформацію про реєстраційний номер облікової карти платника податків ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів.

Щодо зазначення засобів зв`язку, то представником позивача було зазначено що «Інші засоби зв`язку невідомі», крім поштової адреси зазначеної у постанові суду та номеру телефону, зазначеного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Позивач звертав, що законодавство в даній сфері правовідносин не покладає на страховика обов`язку здійснення досудового врегулювання спору та порядку проведення такого врегулювання. Окрім цього, в тексті позовної заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору проводилися, а саме відповідачу направлялася претензія, щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була надана разом з додатками до позовної заяви. Зазначена претензія направлялась відповідачу простою кореспонденцією, а тому докази її направлення не можуть бути надані суду. Відповіді на вказану претензію позивачем не було отримано.

Щодо твердження суду, що заява позивача про виконання ухвали суду була подана з порушенням строку. У вказаній заяві позивач зазначив, що ухвала суду від була завантажена до Електронного кабінету представника позивача 24 вересня 2025 року, а заява подана до суду 29 вересня 2025 року, тобто в межах визначеного строку (а.с. 106-109).

Відповідно до частини другої ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз частиною тринадцятою ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,враховуючи викладене.

Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року залишено без руху позовну заяву ПрАТ «СК «АРКС» (а.с. 57).

Підставами для залишення позовної заяви ПрАТ «СК «АРКС» без руху вказано:

- у порушення вимог пункту 2 частини третьої ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

- позивачем зазначено місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідно до відповіді з електронного реєстру територіальної громади м. Києва відомості про зареєстроване місце проживання відповідача на території громади м. Києва - відсутні, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання відповідача - не знайдено. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, а також відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач проживає або проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином позивачу потрібно подати до суду позовну заяву у новій редакції, у якій зазначити відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача на території України, а також надати докази на підтвердження того, що відповідач проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

- позовна заява не містить відомості про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання такого спору.

Строк виконання ухвали Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року суд встановив протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом подання нової позовної заяви з додатками, відповідно до кількості сторін у справі (а.с. 57).

У матеріалах справи міститься довідка про доставку документу в електронному вигляді «Ухвала (одноособово)» від 20 серпня 2025 року у справі одержувачу Бурець К.В. в її електронний кабінет 24 вересня 2025 року, 02:34:35 (а.с. 58).

Того ж дня, 24 вересня 2025 року, представник позивача Бурець К.В. направила до Подільського районного суду міста Києва заяву про усунення недоліків у позовній заяві (а.с. 59-62), в якій зазначила, що, згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5892/24, місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , куди і була направлена позовна заява з додатками. Обов`язок визначити зареєстровані місце відповідача та у разі потреби передати за підсудністю, покладено на суд, тому такі дії суду щодо залишення без руху позовну заяву через те, що відповідач незареєстрований за тим місцем, де він зазначив під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, є надмірним формалізмом та позбавляє позивача права на звернення з позовом до суду.

Крім того, РНОКПП фізичної особи є конфіденційними і позивач не має змоги самостійно отримати персональні дані відповідача, тому вважав за необхідне витребувати у Державної податкової служби України інформацію про реєстраційний номер облікової карти платника податків ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів.

Також, законодавство у даній сфері правовідносин не покладає на страховика обов`язку здійснення досудового врегулювання спору та порядку проведення такого врегулювання. У тексті позовної заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору проводилися, а саме відповідачу направлялася претензія, щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була надана разом з додатками до позовної заяви. Зазначена претензія направлялась відповідачу простою кореспонденцією, а тому докази її направлення не можуть бути надані суду. Відповіді на вказану претензію позивачем не було отримано (а.с. 59-62).

Згідно з частиною третьою ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року позовну заяву ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди -повернуто позивачеві (а.с. 64).

Повертаючи вказану позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що 29 вересня 2025 року з порушенням строку на виконання вимог ухвали суду від 20 серпня 2025 року заявником подано до суду заяву про виконання ухвали суду. Ознайомившись з поданими поясненнями суд вбачав, що недоліки, зазначені в ухвалі Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року не усунуто, вимоги позивачем не виконано.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, висновки якого належить застосовувати судам, вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 06 грудня 2007 року в справі «VOLOVIK v. UKRAINE», № 15123/03, параграфи 53, 55).

У статті 185 ЦПК України вказано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегією суддів встановлено, що представник позивача Бурець К.В. отримала ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року лише 24 вересня 2025 року, 02:34:35 (а.с. 58) та цього ж дня направила заяву про усунення недоліків через підсистему «Електронний суд» (а.с. 59-62).

Відтак, є хибним висновок районного суду, що позивач пропустив строк на подання заяви на виконання вимог ухвали від 20 серпня 2025 року, якою позовну заяву суд залишив без руху, оскільки така заява була подана протягом п`яти днів з дня отримання вказаної ухвали суду.

Положення пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Таким чином, така інформація про сторін та інших учасників справи, як реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету має бути вказана стороною позивача, якщо вона йому відома, а не в обов`язковому порядку.

Дійсно, за приписами частини другої ст. 21 Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім даних, що отримує від інших органів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат та орган державного фінансового контролю під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Таким чином, персональна інформація про фізичну особу є інформацією з обмеженим доступом внаслідок конфіденційності та самостійно витребувана позивачем не може бути.

Власне у позовній заяві та заяві про усунення недоліків представник позивача вказала відомі дані про відповідача: ім`я повністю, дата народження. Разом з тим, зазначено, що РНОКПП (ідентифікаційний код) невідомо, електронний кабінет у відповідача відсутній. Крім того, вказано останню відому адресу проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) було зазначено згідно відомостей, зазначених в постанові Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року у справі № 758/5892/24.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у постанові Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року у справі № 758/5892/24 зазначено адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).

Проте, відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи витребовується судом у відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи, Єдиного державного демографічного реєстру (частина сьома, восьма статті 187 ЦПК України).

Таким чином, процесуальне законодавство не покладає на позивача обов`язку вказувати відомості про зареєстроване місце поживання відповідача та надавати докази на підтвердження того, що відповідач проживає або проживав за вказаною адресою, оскільки позивач має вказати адресу проживання або перебування фізичної особи відповідача (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Перевірка актуальності та відповідності вказаної інформації щодо того, чи є вказане місце проживання або перебування особи відповідача його зареєстрованим/задекларованим місцем проживання/перебування у передбаченому законом порядку, належить до компетенції суду.

За частиною десятою статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Також, положеннями пункту 6 частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У позовній заяві представник позивача виконала вимоги пункту 6 частини третьої статті 175 ЦПК України і вказала, що заходи досудового врегулювання спору проводилися, а саме відповідачу направлялася претензія щодо добровільного відшкодування шкоди у порядку регресу, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 2 зворот, 40 зворот-41).

Водночас, законодавство у галузі страхування не покладає на страховика обов`язку здійснення досудового врегулювання спору та не передбачає порядку проведення такого врегулювання.

Районний суд наведеного не врахував та безпідставно залишив позовну заяву ПрАТ «СК «АРКС» без руху з наведених в ухвалі від 20 серпня 2025 року підстав, зобов`язавши надати відомості, які або були вказані у позовній заяві, або не могли бути надані позивачем в силу своєї конфіденційності.

Окрім цього, заява про усунення недоліків на виконання ухвали Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року, як вже зазначалося, була подана у встановлений строк - протягом п`яти днів з дня отримання такої ухвали, а саме 24 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі частини третьої ст. 185 ЦПК України, а порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, котру відповідно до пункту 4 частини першої ст. 379 ЦПК України слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року - скасувати.

Справу за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов