Номер провадження: 22-з/813/177/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Назарової М.В.

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2025 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ДВС, про визнання незаконними дії державного виконавця, скасування постанови, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 29 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції у місті Одесі, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ДВС, про визнання незаконними дії державного виконавця, скасування постанови, стягнення моральної шкоди, визнав неподаною та повернув позивачу разом із додатками. Роз`яснив позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., членами колегії суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 заявлено відвід судді Назаровій М.В., скаржник звертає увагу на неприпустимість розподілу цієї справи на колегію суддів за участі судді Назарової М.В., оскільки третьою особою (і фактичним відповідачем) у справі є державний виконавець Назарова В.В., посилаючись на збіг прізвищ, що на думку скаржника викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості суду.

Крім того, посилається, що у попередньому розгляді суддя Назарова М.В. вже продемонструвала упередженість, повернувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з формальних підстав.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 04.03.2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Назарової М.В. визнав необґрунтованою і передав справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Коновалової В.А. без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, доводи заяви про відвід, апеляційний суд бере до уваги таке.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як на підставу відводу ОСОБА_1 посилається на збіг прізвищ судді Назарової М.В. та відповідача по справі Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Назарової В.В., проте заява не містить жодного посилання на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності.

В ухвалі Одеського апеляційного суду від 04.03.2026 року колегією суддів зазначено, що державний виконавець Назарова В.В. не є членом сім`ї або близьким родичем судді Одеського апеляційного суду Назарової М.В., тому збіг прізвищ сам по собі не є підставою для відводу за змістом п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що суддя Назарова М.В. продемонструвала упередженість повернувши попередню апеляційну скаргу ОСОБА_1 з формальних підстав, саме по собі не є підставою для відводу судді, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.02.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції у місті Одесі, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ДВС, про визнання незаконними дії державного виконавця, скасування постанови, стягнення моральної шкоди повернуто скаржнику, оскільки у встановлений в ухвалі суду від 05.01.2026 року строк, недоліки апеляційної скарги усунуто не було, зокрема не сплачено судовий збір, та роз`яснено скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

23.02.2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, автоматизований розподіл якої проведений відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 (із змінами, внесеними рішенням зборів суддів від 20.02.2026 року), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням РСУ від 11 листопада 2024 року № 39, та за правилами визначеними Інструкцією користувача Комп`ютерної програми «Д-3».

Відповідно пунктів 3.11., 3.11.1 «Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді» не розподіляються щодо конкретного судді судові справи: 1) на підставі довідки про недопустимість участі судді у розгляді справи, складеної начальником відділу діловодства або особою, яка виконує його обов`язки: щодо судді, який брав участь у вирішенні цієї самої справи в Апеляційному суді Одеської області, що надійшла на новий розгляд після скасування судового рішення суду апеляційної інстанції; за наявності підстав застосування заборони повторної участі відведеного судді, передбачених приписами процесуального закону, у цивільних справах та наявності судового рішення про відвід або самовідвід судді; в яких головуючим в суді першої інстанції є близький родич (чоловік, дружина, мати, батько, брат, сестра, дочка, син судді апеляційного суду з урахуванням Декларації родинних зв`язків судді); 2) на підставі довідки про недопустимість участі судді у розгляді справи, складеної начальником відділу з режимно-секретної роботи або особою, яка виконує його обов`язки, щодо судді, який розглядав клопотання у відповідному кримінальному провадженні як слідчий суддя. Відповідальною особою за здійснення автоматизованого розподілу судових справ вносяться до ОСК справи дані про унеможливлення повторної участі суддів у розгляді справи на підставі доповідної начальника з метою виключення такого судді з автоматичного розподілу справ.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року суддя Назарова М.В. приймала участь в розподілі справи, тобто, були відсутні підстави для недопустимості участі судді у розгляді справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Апеляційний суд зауважує, що сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Назарової М.В. зводяться до припущень.

Заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Жодних доказів чи обґрунтованих доводів на підтвердження тих чи інших обставин заявник суду не надав.

Апеляційний суд вважає, що зазначені ОСОБА_1 доводи, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Назарової М.В.

З огляду на наведене, заявлений ОСОБА_1 відвід судді Назарової М.В. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Назарової М.В. відмовити.

Справу № 947/45494/25 передати для продовження розгляду складу колегії суддів, визначеної протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова