Справа № 401/3699/25
Провадження № 2/401/458/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року, відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 98-99)

Відповідач у судове засідання не з`явилася, 23 січня 2026 року подала до суду зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання кредитного договору недійсним. Крім того, просить суд звільнити її від сплати судового збору відповідно до ст. 136 ЦПК України. (а.с. 131-132)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 94)

При вирішенні питання про прийняття зустрічної позовної заяви та об`єднання в одне провадження з первісним позовом суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднаються в одне провадження з первісним позовом.

Частиною 4 ст. 193 ЦПК України встановлено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Приймаючи до уваги зміст позовних вимог, суд вважає за можливе прийняти зустрічний позов, оскільки позовні вимоги зустрічного позову взаємопов`язані з первісним позовом та випливають з одних правовідносин, а їх спільний розгляд є доцільним.

У зустрічній позовній заяві позивач просить суд звільнити її від сплати судового збору відповідно до ст. 136 ЦПК України. На підтвердження доводів надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 23 січня 2026 року, відповідно до яких, за період з січень 2025 року по листопад 2025 року в позивача відсутні доходи.

Згідно із ч. 3 ст. 136 ЦПК України - з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 133, 136 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, положення Закону України "Про судовий збір" кореспондуються з положеннями ст. 2 ЦПК України, якими розкривається зміст однієї із засад цивільного судочинства, а саме, рівності всіх учасників цивільного процесу перед законом і судом. Згідно приписів вказаної статті усі учасники цивільного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників цивільного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, усі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, у тому числі в питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, позивачем за зустрічним позовом не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору.

На підтвердження майнового стану надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 року по грудень 2025 року, інших доказів на підтвердження майнового стану та джерел доходу позивачем за зустрічним позовом не надано.

Надана позивачем за зустрічним позовом довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про її скрутне матеріальне становище.

Аналогічні позиції викладені Верховним Судом в ухвалах від 10 жовтня 2019 року по справі № 215/3329/19; від 16 жовтня 2019 року по справі № 215/5288/18; від 18 жовтня 2019 року по справі № 215/5427/18; від 21 жовтня 2019 року по справі № 215/1025/19 та інших.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, статтею 136 ЦПК України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Вирішуючи клопотання позивача за зустрічним позовом, суд враховує, що зазначені нею обставини та надані докази не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки на їх підтвердження не надано суду доказів реального майнового стану позивача за зустрічним позовом (наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати зустрічного позову судовим збором.

Таким чином, клопотання позивача за зустрічним позовом про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем за зустрічним позовом заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, визначається ставка судового збору, яка складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року. Відповідно до закону судовий збір станом на 01 січня 2026 року становить 1 331 грн. 20 коп..

Враховуючи викладені обставини, позивачу за зустрічним позовом необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 331 грн. 20 коп..

Разом із тим, з огляду на вищевикладене, з метою надання доступу до правосуддя, враховуючи пенсійний вік позивача за зустрічним позовом та обставини, на які вона посилається, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 136, 175, 193 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання кредитного договору недійсним.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання кредитного договору недійсним об`єднати в одне провадження із первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання кредитного договору недійсним до ухвалення рішення по даній справі.

Перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Справу призначити до підготовчого засідання на 16 годину 00 хвилин 10 березня 2026 року в приміщенні Світловодського міськрайонного суду (м. Світловодськ Кіровоградської області, вул. Приморська, 48).

Відповідачу за зустрічним позовом запропонувати, впродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, надіслати до суду копію відзиву та додані до нього документи відповідно до вимог ст. ст. 178, 191 ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам справи, відповідачу за зустрічним позовом разом з копією зустрічної позовної заяви та копіями доданих до неї документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на веб-порталі судової влади України за веб-адресою www.court.gov.ua/sud1121.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, лише в частині порушення правил підсудності, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова