18.02.2026 Єдиний унікальний номер 205/1952/26
Номер провадження2-к/205/2/26
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2026 року

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Остапенко Н.Г., ознайомившись з матеріалами клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання та надання дозволу на виконання та території України рішення іноземного суду про усиновлення,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання та надання дозволу на виконання та території України рішення іноземного суду про усиновлення.

Ознайомившись з клопотанням, суд дійшов такого висновку.

Главою 1 Розділу IX ЦПК України визначено порядок звернення та розгляду клопотань про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.

Главою 2 Розділу IX ЦПК України визначено порядок звернення та розгляду клопотань визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Отже, законодавець розмежовує порядок звернення та розгляду процесуальних питань щодо рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню, та рішень іноземних судів, що не підлягають примусовому виконанню.

У клопотанні ОСОБА_1 просить визнати та надати дозвіл на виконання на території України рішення суду міста Тоннон-ле-Бен (Французька Республіка) від 14.12.2020 року у справі № RG 19/02329 - про просте усиновлення заявниці, тобто звертається в порядку глави 1 Розділу IX ЦПК України щодо визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню. Водночас, заявниця посилається на норми ст. 471-472 ЦПК України щодо визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню (Глава 2 Розділу IX ЦПК України), а також у заяві зазначає, що рішення про усиновлення не підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 вказаного закону встановлено, що у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи викладене, рішення про просте усиновлення заявниці не підлягає примусовому виконанню на території України, а тому клопотання не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IX ЦПК України, клопотання підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявниці разом з документами, що додані до нього.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 466 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду про усиновлення залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Остапенко

.