Справа №522/4346/25
Провадження №2/522/4451/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Смоковій А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2025 р. роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Постановлено продовжувати розгляд справи в межах позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. Закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою (позовною вимогою) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач зазначає, що 15.06.2013 р. між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народились дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше року, як позивач разом із сином проживають окремо від відповідача. Спільне господарство та спільний побут між подружжям відсутні. Внаслідок взаємних непорозумінь та різних поглядів на сімейне життя, подальше сімейне життя між подружжям не можливе. У зв`язку із чим позивач просить суд шлюб розірвати.

16.10.2025 р. від представника позивача надійшла про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

16.10.2025 р. від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає.

17.10.2025 р. від позивача надійшла в якій просила суд долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.06.2013 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис №758, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано 15.06.2013 р.

У шлюбі у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.03.2015 р.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згодний з позовними вимогами про розірвання шлюбу, про що є відповідна заява.

Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спір про поділ майна на час розгляду даної справи відсутній.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки позовна вимога була виділена в окреме провадження.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 76-80, 81, ч. 2 ст.247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 15.06.2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №758, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано 15.06.2013 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя Донцов Д.Ю.