СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5727/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про витребування з чужого незаконного володіння.

До позовної заяви додана заява про забезпечення позову, в якій позивача просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, в тому числі щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем в порядку, передбаченому ст. 33-38 ЗУ «Про іпотеки», до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що з моментом звернення стягнення на спірне майно, за півтора роки змінились три власника квартири та враховуючи таку невластиву динаміку зміни власників нерухомого майна, кількісний склад учасників даної справи та те,що судовий розгляд в першій інстанції може тривати більше року, у разі відчуження спірної квартири на стадії прийняття рішення по справі або під час апеляційного розгляду, дані обсатвини унеможливлять змінити склад учасників справи та зміст позовних вимог, що в свою чергу знівелює ефективний та дієвий спосіб судового захисту порушеного права.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про визнання договорів позики, іпотеки щодо однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та її витребування з чужого незаконного володіння.

Таким чином, вид забезпечення позову, який просить застосовувати позивач, відповідає позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач вказував, що враховуючи, що з моменту звернення стягнення на спірне майно, за пітора роки змінилось три власника квартири та враховуючи вказану динаміку зміни власників нерухомого майна, нова зміна власника може унеможливити на стадії прийняття рішення по справі або під час апеляційного розгляду змінити склад учасників справи та зміст позовних вимог, що в свою чергу знівелює ефективний та дієвий спосіб захисту порушеного права.

Отже, враховуючи, що між сторонами існує спір щодо законності набуття відповідачами права власності на спірну квартиру, вид забезпечення позову є співмірним позовним вимогам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Також суд враховує, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів позивача у разі коли відповідачі будуть діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду.

Застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення його прав та законних інтересів. Застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, в тому числі щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку», до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя О.М. Журибеда