Номер провадження: 22-ц/813/2271/26
Справа № 509/2202/25
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 листопада 2025 року, ухваленого під головуванням судді Панасенко Є.М., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчий природний газ,

встановив:

30.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ (далі ТОВ «ГК) «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчий природний газ у розмірі 60 584,71 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що відповідач є власником газифікованого об`єкту, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» є постачальником природного газу за вказаною адресою.

Проте, внаслідок несплати за послуги з газопостачання, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 60 584,71 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.11.2025 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» було стягнуто заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 60 584,71 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (а.с.54-57).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.63-64).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (а.с.75-78).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 02.03.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а саме: 02.03.2026 року.

Також враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, а також через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, через відключення електроенергії в приміщенні Одеського апеляційного суду, датою ухвалення цього судового рішення є 02.03.2026 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.11.2025 року (а.с.68), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.69-71).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Крім того, суд виходив із того, що відповідач належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи (а.с.54-57).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції в цій частині, з огляду на наступні обставини.

За правилами ч. ч. 5-6 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне сповіщення відповідача ОСОБА_1 про слухання справи 11.11.2025 року - день ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Повідомлення ОСОБА_1 про слухання справи, шляхом направлення судової повістки на її електронну адресу та на мобільний телефон (а.с.51-52), не можуть вважатися належним сповіщенням відповідача в сенсі ст. 128 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема те, що справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних доказів щодо сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880, ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст. ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, що укладається на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за встановленою формою та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, факт споживання природного газу відповідно до вимог правил.

На умовах договору позивач постачав природний газ, а відповідач отримувала газ та використовувала для власних потреб.

Згідно з Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633,-634, 641-642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання договору в письмовій формі.

Умовами Типового договору та зазначеними Правилами визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633,-634, 641-642 ЦК України.

Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником газифікованого об`єкту, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

В матеріалах справи також міститься заява приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання від 25.10.2021 року (а.с.17). Таким чином, ОСОБА_1 приєдналася до умов договору шляхом заявочного приєднання.

Тому посилання заявника апеляційної скарги на те, що між сторонами не укладався договір про поставку природного газу, спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не призначалася експертиза стосовно належності підпису ОСОБА_1 на заяві - приєднанні, не заслуговують на увагу, оскільки з таким клопотанням відповідач не зверталася.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не проживання власника у будинку, не звільняє останнього від обов`язку сплачувати за послуги з постачання природного газу газопостачальній компанії.

На умовах договору, позивач постачав природний газ, а відповідач отримувала його та використовувала для власних потреб. Вартість використаного природного газу споживач має сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів.

Проте, внаслідок невиконання умов договору щодо постачання природного газу у відповідача виникла заборгованість у розмірі 60 584,71 грн. (а.с.12).

Зазначений розрахунок відповідачем спростовано не було.

Зважаючи на те, що ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» надає відповідачу послуги з постачання природнього газу за об`єктом, що належить ОСОБА_1 на праві власності, та внаслідок неналежного виконання умов договору, у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 60 584,71 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки судове рішення ухвалено не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити постанову, якою позовні вимоги ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчий природний газ, задовольнити.

Колегія суддів також вважає за необхідне розподілити між сторонами судові витрати, як того вимагає ст. 141 ЦПК України,

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн.

Крім того, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, на 50%, з позивача на користь апелянта слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 514,00 грн.

Таким чином колегія суддів вважає за необхідне зробити взаємозалік судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» судовий збір у загальному розмірі 757,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 3 ч.3 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 листопада 2025 року скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчий природний газ, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» », , заборгованість за прожитий природний газ у розмірі 60 584,71 (шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 71 копійку).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» », , судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 757,00 (сімсот п`ятдесят сім гривень 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева