Справа № 727/6/26
Провадження № 4-с/727/11/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Смотрицького В.Г.

при секретарі: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Чернівці скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цугуй К.І.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник в тому числі просив суд визнати бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці) Смотра Д.О. щодо відсутності організації контролю за діями старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цугуй К.І.

В судове засідання сторони не з`явились.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

В силу ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Разом з цим, за приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Із матеріалів скарги не вбачається, що начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці) Смотр Д.О. приймав безпосередню участь у вчиненні виконавчих дій та прийнятті рішень у виконавчому провадженні.

В частині цієї вимоги спірні відносини виникли з приводу бездіяльності начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці), як суб`єкта владних повноважень, при здійсненні ним управлінських функцій.

З огляду на наведене, зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 в частині вимог щодо бездіяльності начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці) Смотра Д.О. посилається на відсутність організації контролю за діями старшого державного виконавця Цугуй К.І., суд дійшов висновку про те, що справа в частині вимог щодо цієї особи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративного суду, а тому в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 255 ЦПК України.

Вказана позиція суду відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у справі №686/25763/13-ц від 11.12.2019, згідно яких оскарження управлінських дій (бездіяльності) осіб не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 19, 124, 125 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 255 ч.1 п.1, 259-261, 353-355, 447, 448 ЦПК України, -

постановив:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця в частині вимог щодо визнання бездіяльності начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці) Смотра Дмитра Олександровича щодо відсутності організації контролю за діями старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цугуй Катерини Ігорівни закрити.

З повним текстом ухвали суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 06 лютого 2026 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: