З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Теляєва К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Станкович Євгенія Василівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 09.02.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.02.2026.
ОСОБА_1 від імені якої діє представник адвокат Станкович Євгенія Василівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Позов мотивовано тим, що 26.07.2003 року між ОСОБА_3 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану в Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №390.
Відділом реєстрації актів громадянського стану в Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 26.07.2003 р. видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося. Після укладення шлюбу, з часом, відносини між Позивачкою та Відповідачем зіпсувалися. Спільного господарства сторони наразі не ведуть.
Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін зникли спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони, фактично, живуть кожен своїм життя. Сім`я припинила своє існування.
Позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні та просить не давати сторонам строку для примирення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 21, 24, 55, 105, 110, 111 Сімейного кодексу України, ст. ст. 19, 27, 109, 175, 177 ЦПК України, ст. 28 ЦК України, позивач просить: шлюб, укладений 26.07.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис N? 390 розірвати; судовий збір покласти на відповідача.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом із тим, представником позивача подано заяву про здійснення розгляду справи без участі позивача та її представника, позов просять задоволити.
Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача по справі до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:
Судом встановлено, що 26.07.2003 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану в Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №390, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26 липня 2003 року.
Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.
На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися. Позивач з відповідачем шлюбні відносини не підтримують. Спільного господарства сторони наразі не ведуть. Позивач вказала і на те, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Позивач зазначає, що на даний час сторони по справі не проживають разом, не підтримують шлюбне життя.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб укладений 26.07.2003 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід розірвати.
Суд бере до уваги, що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
З огляду на вказане суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В даному випадку позовні вимоги позивача задоволено повністю, а тому із відповідача на його користь слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Станкович Євгенія Василівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.
Шлюб укладений 26.07.2003 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану в Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №390 (свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26 липня 2003 року),- розірвати.
Стягнути із відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на корить позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачену нею суму судового збору 1 211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання за позовною заявою: АДРЕСА_3

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош