Справа № 399/221/26
Провадження № 2-з/399/19/2026
УХВАЛА

Іменем України

09 березня 2026 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Лях М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановила:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, а саме просить суд зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операцій 26.12.2025 року та обов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» скасувати заборгованість по картковому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 , яка утворилася внаслідок несанкціонованих операцій щодо використання кредитних коштів.

Разом із позовною заявою, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» (, вул. Грушевського, буд. ІД, м. Київ, 01001) нараховувати за спірною кредитною карткою/рахунком (у тому числі картка «Універсальна» та/або рахунок, що відображається у «Приват24») проценти, комісії, штрафи, інші платежі/нарахування, що збільшують розмір заборгованості по рахунку НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 та формувати прострочену заборгованість та/або збільшувати розмір «обов`язкового платежу» за рахунок зазначених нарахувань по рахунку НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та має картковий рахунок № НОМЕР_2 . Звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, зокрема, просить зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операцій 26.12.2025 року та зобов`язати Товариство скасувати заборгованість по картковому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з кредитною карткою № НОМЕР_2 , яка утворилась внаслідок несанкціонованих операцій щодо використання кредитних коштів.

Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав заявника, оскільки заборгованість збільшується щоденно/щомісячно шляхом нарахування процентів, комісій, штрафів і пені, що штучно збільшує розмір спору, створює нові елементи «боргу», яких не існувало б без спірних операцій, та ускладнює подальше поновлення порушеного права у межах одного провадження. Продовження нарахувань формує та нарощує прострочення, що може спричинити подальші негативні наслідки для заявника: направлення вимог про сплату, передання «боргу» на стягнення, ініціювання колекторських заходів та інші дії, які є наслідком саме спірної, оспорюваної заборгованості.

Заявлений спосіб забезпечення позову є пропорційним і спрямований виключно на збереження статус-кво до вирішення спору по суті. Застосування тимчасової заборони на нарахування не позбавляє банк права захищатися у справі та у разі, відмови в позові, банк матиме можливість здійснити коректний перерахунок відповідно до рішення суду.

У зв`язку з цим, для забезпечення ефективного судового захисту та недопущення штучного збільшення суми оспорюваних нарахувань заявник просить застосувати захід забезпечення позову у формі заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у обраний нею спосіб, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків, в даному випадку, заборони суб`єкту господарювання вчиняти певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками, які настануть, в даному випадку, внаслідок заборони суб`єкту господарювання вчиняти певні дії.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір щодо несанкціонованого, на думку позивача, списання грошових коштів. Однак, судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом враховано, що зокрема наявність ознак безпідставного списання грошових коштів з карткового рахунку позивача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Слід врахувати, що задоволення позовних вимог, за достатніх для цього підстав, наслідком матиме встановлення відсутності обов`язку у позивача сплачувати, зокрема, відсотки за користування спірними коштами, інші встановлені договором про банківське обслуговування платежі, а також відповідальність, зокрема у виді неустойки.

При цьому суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд не з`ясовує фактичні обставин справи, а також не оцінює належності, допустимості і достовірності доказів щодо суті спору. Лише під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, які правовідносини випливають із встановлених обставин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про які клопоче заявник, не є співмірними, адекватними і необхідними для забезпечення виконання судового рішення, невжиття таких заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суддя -

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Лях