У Х В А Л А

09.02.2026

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебуває вищезазначена цивільна справа, яку призначено до судового розгляду на 09.02.2026.

До початку судового засідання від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюхи Є.О. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем 08.01.2026 сплачено суму позовної вимоги в погашення заборгованості по кредитному договору та відшкодовано витрати позивача на сплату судового збору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Положеннями ст.13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено закриття провадження по справі судом, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено закриття провадження по справі , якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 ст.255 ЦПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Суд враховує, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

У своїй постанові від 20.09.2021 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду роз`яснив порядок закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема зазначивши наступне.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

При цьому, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, які, відповідно, тягнуть різні процесуальні наслідки, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тощо.

Фактичний зміст поданої представником позивача заяви про закриття провадження по справі свідчить про відмову позивача від позову внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження по справі саме відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.13, 22, 255, 258-261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюхи Євгена Олександровича про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Закрити провадження по цивільній справі №137/1700/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду, в силу ч.2 ст.261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:Я. С. Верещинська