Справа № 127/2783/26
Провадження 2-н/127/181/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С. А., розглянувши заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії (централізоване теплопостачання) з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , нарахованої за період з травня 2023 року по листопад 2025 року в загальній сумі 15 813, 22 грн, з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, отриманої судом 17 лютого 2026 року, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_1 ., з 08.10.2019 по теперішній час.

В той же час, як слідує із заяви про видачу судового наказу, оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 з розрахунком заборгованості, заявником заявлено вимогу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суми заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (централізоване теплопостачання), які були надані за адресою: АДРЕСА_2 , та нараховані за період з травня 2023 року по листопад 2025 року включно.

Тобто, з наявних матеріалів убачається, що розрахунковий період по заявленим вимогам стягнення заборгованості за місцем надання послуги включає обставини проживання боржника ОСОБА_2 . за такою адресою та користування ним послугою. В той же час останній мав інше зареєстроване місце проживання, у зв`язку з чим не підтверджується безспірність такого стягнення та виникнення самого права грошової вимоги у заявленому розмірі за вказаною адресою до боржників.

При цьому, слід звернути увагу заявника на особливості розгляду заявлених вимог в порядку наказного провадження, які розглядаються в безспірному порядку та у разі неможливості підтвердження виникнення права вимоги законодавцем передбачені процесуальні наслідки, зокрема визначені ч.8 ст. 165 ЦПК України. Наразі, зазначені у заяві обставини та докази щодо наявності у боржника договірних відносин з надання послуг постачання теплової енергії та гарячої води, фактичне надання, споживання за цим договором відповідних послуг та неналежне виконання його умов однією із сторін, можуть бути предметом дослідження під час розгляду заявлених вимог в порядку спрощеного позовного провадження про стягнення заборгованості.

Подана ж заява про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії ґрунтується лише на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріалами заяви безспірно не підтверджується право вимоги до боржника, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику його право звернутись з такими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ч.1 ст. 165, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії.

Роз`яснити заявникові його право звернутися до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: