Справа № 461/2817/24
Провадження № 6/461/138/26
УХВАЛА

06.03.2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі судді Мироненко Л,Д., секретаря судового засідання Курилюк А,І., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) без вилучення паспортного документа, покликаючись що боржник не виконує рішення суду та ухиляється від виконання такого.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд подання без його участі.

Розгляд подання здійснено без виклику заінтересованих осіб, що відповідає положенням ч.4 ст.441 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного виконавця або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст.441 ЦПК України).

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича знаходиться виконавче провадження № 76862709 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2817/24 виданого Галицьким районним судом міста Львова 11.11.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту № М75.00114.010158148 від 17.05.2023 року в розмірі 185192 (сто вісімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто дві) грн. 19 коп та судового збору в сумі 3028 грн.

Згідно з ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

За змістом пункту 19 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини другої статті 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Підсумовуючи наведене, обов`язковою умовою обмеження особи у праві виїзду за кордон є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльності з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, зроблено запити для перевірки майнового стану боржника, наявності відкритих рахунків, рухомого або нерухомого майна.

Зокрема, судом встановлено, що 21.01.2025 року постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження №76862709 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. Пунктом 2 даної постанови було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було направлено пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 29.01.2025 року о 14:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича з приводу виконання виконавчих документів.

Однак, боржник ОСОБА_1 не з`явилася до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича, не надала декларацію про доходи та майно боржника, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також не надала пояснення за фактом невиконання вимог виконавчих документів з повідомленням про заходи, що вживаються з метою їхнього виконання.

01.05.2025 року та 07.01.2026 року боржнику повторно направлено виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 12.05.2025 року о 14:00 год., 14.01.2026 року о 14 год. 00 хв. до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича з приводу виконання рішення суду, та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Постановою про арешт майна боржника від 04.02.2025 року № 76862709 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 в межах суми 207334.2 гривень.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 17.02.2025 року за боржником не зареєстровано майна на яке можна звернути стягнення.

Згідно відповіді від 24.03.2025 року № 31/28/16-5296-2025 від з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області за боржником зареєстровані наступні транспортні засоби: Автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2018 року випуску, номерний Знак НОМЕР_2 ; Автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 . 06.02.2025 року.

Постановою про розшук майна боржника №76862709 зазначені вище транспортні засоби оголошено у розшук. Однак боржником 06.03.2025 року подано заяву про зняття розшуку з транспортних засобів у зв`язку із тим, що вони перебувають у заставі у фінансової компанії відмінної від стягувача.

Згідно відповіді від 24.03.2025 року № 12/1852-25 Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області за боржником майно на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за виконавчим документом відсутнє.

Згідно поданої Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби відповіді від 19.03.2025 року №6.3-3024/6-25 боржник ОСОБА_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 16.05.2018 року органом видачі 2613 та іншим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 виданий 25.10.2024 року органом видачі 2621.

Згідно відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.03.2025 року громадянка України ОСОБА_1 перетинала державний кордон України, зокрема:

-27.01.2025 року у напрямку в`їзд в Україну;

-11.02.2025 року у напрямку виїзд з України.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що матеріалами виконавчого провадження не доведено факту навмисного ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, приватний виконавець посилається на те, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, оскільки не вчиняє дій, спрямованих на його виконання, не подала декларацію про доходи та майно боржника, не заявляється на виклики приватного виконавця.

Доводи подання про те, що боржник ОСОБА_2 вважається повідомленою про початок примусового виконання рішення суду спростовуються тим, що остання 11.02.2025 року покинула межі території України (відомості про її повернення відсутні), а відтак не могла отримати зазначені виклики до приватного виконавця.

Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, тобто наявність лише самого зобов`язання, не може бути підставою для звернення державного чи приватного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Невиконання судового рішення може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо, однак воно може бути суб`єктивним, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Відсутність у боржника коштів, рухомого та нерухомого майна, за рахунок яких було б можливим виконання рішення суду, також не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Суд враховує те, що для задоволення подання виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України, що є тимчасовим обмеженням конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого заходу.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосовано як крайній захід до боржника, коли державним чи приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів примусового виконання судового рішення, оскільки це матиме наслідком обмеження конституційного права громадянина.

Суд не погоджується з доводами приватного виконавця про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, оскільки сам факт відкриття виконавчого провадження, вжиття приватним виконавцем передбачених законом заходів для виконання судового рішення та його невиконання виконання боржником, неявка боржника на виклик приватного виконавця, за відсутності достовірної інформації про його вручення, не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, а відтак не свідчить і про необхідність застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Приватний виконавець також зазначає, що згідно з отриманої ним інформації, ОСОБА_1 у період з 11.11.2024 року по 27.03.2025 року здійснила перетин державного кордону України. В той же час, суд об`єктивно припускає, що боржник могла покинути територію України з метою збереження свого життя у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації.

Факт її перебування в Україні з 27.01.2025 року по 11.02.2025 року не може вважатись свідомим неотриманням документів виконавчого провадження та ухиленням від виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.258-261, 353, 441 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Суддя Мироненко Л.Д.