Справа № 697/1790/25
Провадження № 2/697/214/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

представника позивача Штих Ю.І.,

представника відповідача Прядки В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м.Канів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем наданої позивачем електричної енергії. 08.02.2025 під час контрольної перевірки представниками Канівського РЕМ у відповідача було виявлено порушення п.п. 7 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі в тексті ПРРЕЕ), а саме: самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, споживача, з порушенням схеми обліку поза розрахунковим приладом обліку, шляхом під`єднання електропроводів до ввідного кабелю на горищі житлового будинку з перекидним магнітним перемиканням. Самовільне підключення виконано приховано, що неможливо було виявити при здійсненні контрольного огляду. Для виявлення даного порушення здійснювався демонтаж РЩ-0,23 кВ самовільного підключення на горищі житлового будинку та використовувався прилад Дятел МЕ121.3. За наслідками виявлено порушення, було складено акт про порушення за участю відповідача, який визнав факт порушення, зауважень до акта не мав.

10.04.2025 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за 12 календарних місяців. Вартість не облікованої електроенергії становить 218186,16 грн. Відповідач була відсутня на засіданні комісії, розрахункові документи отримала 04.04.2025, проте не оплатила. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача збитки за недообліковану електричну енергію у розмірі 218186,16 грн, та судовий збір.

02.10.2025 Канівський міськрайонний суд ухвалив заочне рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» збитки за недообліковану електричну енергію за Актом про порушення № 006584 від 22.02.2025 в сумі 218186,16 грн. та сплачену суму судових витрат, що становить 3272,79 грн.

10.11.2025 представником відповідача подана заява про перегляд заочного рішення, в якому він зазначив, що відповідач не є власником житлового будинку, в якому виявлено порушення, та в цьому будинку не зареєстрована і не проживає. Власником будинку, де виявлено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, є інша особа. У зв`язку з цим ОСОБА_1 не повинна нести відповідальність. Складення акту представниками позивача відбувалося з порушенням, а відповідачу не було відомо про розгляд справи, оскільки вона судових повісток та позову не отримувала.

12.11.2025 відповідачу поновлено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2025 заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

18.12.2025 через канцелярію Канівського міськрайонного суду Черкаської області подана заява Позивача про залишення позову без розгляду.

26.12.2025 та 27.01.2026 від представника відповідача надійшла заява про стягнення витрат відповідача на правову допомогу 20000,00 грн та судовий збір 606,00 грн із позивача.

25.02.2026 до суду надійшла заява та клопотання позивача про неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу представником позивача складності справі та витраченому часу адвоката, та необгрунтованість вимог про стягнення із позивача вказаних витрат. У клопотанні зазначено, що подання заяви про залишення позову без розгляду грунтується на отриманні 17.12.2025 листа органу місцевого самоврядування про відкликання листа щодо підтвердження проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2016 року по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача просила залишити позов без розгляду, оскільки після розгляду справи та винесення заочного рішення від Канівської міської надійшов лист про відкликання листа від 06.05.2025, в якому помилково зазначено інформацію про проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2016 року за адресою, де виявлено порушення. Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і не свідчить про необгрунтованість дій позивача чи зловживання правами. Відповідач проживала в будинку, де виявлено порушення, підписала акт про порушення, була згідна з ним та його не оспорювала. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат, які є неспівмірними з витраченим часом адвоката та складністю справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси свого представника адвоката Прядку В.М.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду, просив стягнути з відповідача на користь відповідача судові витрати, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив інформацію, яка не відповідала дійсності, ввівши суд в оману. Відповідно до довідки, доданої до позову (а.с.20) власником будинку, де виявлено порушення, є інша особа, а не відповідач ОСОБА_1 . При складанні акту № 54 від 02.02.2025 також була зазначена інформація, яку позивач сам встановив неправильно. Не визнання судових витрат через їх неспівмірність і через необгрунтованість є взаємовиключними. Відповідачем надано всі докази на підтвердження витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки представник позивача до початку розгляду справи по суті після скасування заочного рішення подала заяву про залишення без розгляду позовної заяви, тому позов АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В ухвалі про залишення без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч.3 ст. 257 ЦПК України).

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Оскільки позовна заява залишена без розгляду за заявою самого позивача, правові підстави для повернення судового збору відсутні.

За приписами частини 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами.

У судовому засіданні встановлено, що заява представника позивача про залишення позову без розгляду подана у зв`язку з відкликанням органом місцевого самоврядування як помилково наданого листа про проживання відповідача ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 , де виявлено несанкціоноване підключення до електромережі. Лист на спростування інформації про фактичного користувача вказаного житлового будинку та особи, яка може бути притягнута до цивільної відповідальності за виявлені порушення правил користування електричної енергії, отримана позивачем після подання позову та ухвалення заочного рішення.

Як вже зазначалось вище, суд залишає позов без на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за заявою позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що саме по собі звернення з позовом до суду та подання заяви про залишення позову без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених ним судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

За змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 751/10961/16, від 23.12.2025 у справі № 750/14656/24.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, відповідачем та його представником не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Єдине, на що посилаються відповідач при поданні заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи - це те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, не перевіривши чи має ця особа відповідати за позовом.

Водночас, обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання..

Суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Крім того, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача- це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, стороною відповідача не заявлено та судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача.

Керуючись, ст. 133, 141 142, 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії- залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03.03.2026.

Головуючий Л . О . Колісник