УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 127/6765/21

провадження № 61-1118ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра

та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, про визнання недійсними прилюдних торгів

та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив:

- визнати недійсними прилюдні торги від 11 січня 2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна: земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, розташованої в

АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯН № 096101 від 04 квітня 2005 року, кадастровий номер :02:001:0029;

- визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 0212163-1

від 11 січня 2013 року з реалізації цієї земельної ділянки;

- визнати недійсними свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ВТЕ № 093138 від 05 квітня 2013 року та дублікат свідоцтва № НОМЕР_1

від 01 вересня 2018 року, видані ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марунько О. Г.;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 22 листопада 2021 року,

яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року, відмовив ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Верховний Суд постановою від 22 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив частково.

Змінив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада

2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року

в частині позовних вимог про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна і дубліката свідоцтва із викладенням їх мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року

та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, витребування майна

з чужого незаконного володіння скасував, а справу № 127/6765/21 в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, витребування майна

з чужого незаконного володіння земельної ділянки направив на новий розгляд

до суду першої інстанції.

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 24 квітня 2025 року залучив до участі у справі як правонаступників померлого позивача ОСОБА_5 , а саме

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 13 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив.

Визнав недійсними прилюдні торги від 11 січня 2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна: земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, розташованої

в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯН № 096101 від 04 квітня

2005 року, кадастровий номер :02:001:0029, а також витребував з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Вінницький апеляційний суд постановою від 23 грудня 2025 року скасував рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року та ухвалив нове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

23 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.

Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 2351/0/220-26

від 23 січня 2026 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями призначена судді-доповідачу Литвиненко І. В.

23 січня 2026 року Попіль С. Ф. через підсистему «Електронний суд» надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.

Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 2373/0/220-26

від 26 січня 2026 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді-доповідачу Литвиненко І. В.

29 січня 2026 року Попіль С. Ф. засобами поштового зв`язку надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.

Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 209/0/216-26

від 02 лютого 2026 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді-доповідачу Литвиненко І. В.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 23 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Литвиненко І. В., судді,

які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Петров Є. В.

Верховний Суд ухвалою від 04 лютого 2026 року вказані касаційні скарги залишив без руху та встановив заявнику строк для усунення недоліків

05 березня 2026 року Попіль С. Ф. через підсистему «Електронний суд» надіслав

до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. Заява мотивована тим, що дана колегія суддів розглянула справу № 6-96/11, якої не існує. У постанові від 29 березня 2023 року дана колегія розглянула справу по суті та виклала свою позицію

про необґрунтованість аргументів касаційної скарги. Тому вважає, що дана колегія суддів є зацікавленою у розгляді цієї справи, що є підставою для відводу.

Вказана заява ОСОБА_1 є необґрунтована.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він

є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогув цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований

у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді

для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони

з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

У статті 37 ЦПК України вказано, що:

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій,

а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі;

суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції,

а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції;

суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції;

суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення

у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним

та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання

та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість

або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію,

то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи

є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено,

що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого Грушицького А. І., суддів: Карпенко С. О.,

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Стрільчука В. А., за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Голоти Л. О., Денишенко Т. О., Рибчинського В. П. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняв постанову від 29 березня 2023 року у справі № 6-96/11 (провадження

№ 61-10761св22), якою касаційну скаргу ОСОБА_5 залишив без задоволення, ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року залишив без змін.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів свідчить, що підставою

для відводу колегії суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. є незгода із ухваленою суддями постановою від 29 березня 2023 року у справі № 6-96/11 (провадження № 61-10761св22), що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів ґрунтуються на припущеннях щодо можливої упередженості суддів при розгляді цієї справи, але будь-яких належних аргументів заявник не наводить.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. виявляли особисту заінтересованість або вчиняли будь-які незаконні дії. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заявника про участь колегії суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. у іншій справі не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності даної колегії суддів,

а тому не є підставою для відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу (частина четверта

статті 36 ЦПК України).

Таким чином, аналіз заяви про відвід колегії суддів: Литвиненко І. В.,

Грушицького А. І., Петрова Є. В. свідчить, що її доводи обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про те,

що: указані судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини,

що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку

про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу,

і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом,

що розглядає справу.

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, вважаю,

що передбачені процесуальним законом підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які б виключали участь колегії суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І.,

Петрова Є. В. у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року, зокрема таких обставин, які б викликали сумнів в їхній неупередженості або об`єктивності.

За таких підстав, заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. у справіза позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. передати судді, який не входить

до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою

статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров