ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2025 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулися до суду через свого представника Лисенко О.С., через підсистему «Електронний суд» з позовом, в якому просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 38200,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового розгляду з викликом сторін в судове засідання.

02.03.2026 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому серед іншого просила витребувати у позивача оригінал електронного доказу кредитний договір від 01.04.2025 року № 01.04.2025-100000456 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), оскільки нею ставиться під сумнів факт його укладення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подали клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника.

В судове засідання відповідач не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1. ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 95 ЦПК України, учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частиною першою статті 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.2-4 ст. 100 ЦПК України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Згідно з ч.5 ст. 100 ЦПК України, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IVвід 22травня 2023 року оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» №2155-VIII від 05 жовтня 2017 року (далі Закон України №2155-VIII) передбачено, що електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Згідно пункту 27 частини першої статті 1 Закону України №2155-VIII кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Як вбачається, кредитний договір № 01.04.2025-100000456 від 01.04.2025 року був укладений його сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Представником позивача подано суду електронний примірник вказаного вище кредитного договору №01.04.2025-100000456 від 01.04.2025 року (з додатками до нього), підписаний кваліфікованим електронним підписом кредитодавця ТОВ «Споживчий центр», при цьому відповідачем підписано даний договір з використанням одноразового ідентифікатора Е877.

Обґрунтованих сумнівів у неукладенні цього договору та необхідності витребування оригіналів документів суд не вбачає, а відповідачем у клопотанні зворотнє не доведено.

У зв`язку з викладеним підстави для витребування у позивача оригіналу електронного доказу кредитного договору №01.04.2025-100000456 від 01.04.2025 року та додатків до нього відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про витребування доказів є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 84, 84,95,100 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В.Соловей