Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за за кредитним договором № 0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року у розмірі 15767,98 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0230/980/1268287/19. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 24 березня 2023 року між АТ "ОПТ Банк" та ТОВ "Брайт інвестмент" укладений договір факторингу № 24/03/23, згідно якого первісний кредитор відступив на користь ТОВ "Брайт інвестмент" права вимоги за кредитним договором № 0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 15767,98 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 11000 грн, заборгованість по відсотках 4767,98 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ "ОТП Банк" до ТОВ "Брайт інвестмент", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що 10 жовтня 2019 року нею було укладено з АТ "ОТП Банк" документи, пов`язані з відкриттям карткового рахунку та отриманням платіжної картки. Однак надані позивачем документи не доводять факту належного укладення кредитного договору в частині, що підтверджує видачу кредитних коштів саме на неї, а також не доводять факту безпосереднього використання коштів як кредитних для інших цілей, які могли б перервати строк позовної давності. Останній поатіж, що свідчить про активне користування рахунком, датований 18 жовтня 2021 року. Після цієї дати платежів, спрямованих на погашення кредитної заборгованості, не здійснювала. Позивач звернувся до суду з вимогою лише у листопаді 2025 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Вона є особою з інвалідністю 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, не має рухомого й нерухомого майна, що свідчить про соціальну та матеріальну неможливість здійснювати платежі на користь кредитора. Надані позивачем докумененти на підтвердження набуття права вимоги від первісного кредитора потребують належного дослідження.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 вказала, що позивачем надані всі належні докази на підтвердження переходу права вимоги до нового кредитора. Відповідачем договір факторингу не оскаржується та не визнається недійсним. Незгода відповідача з укладеним договором факторингу на підставі зазначених у відзиві фактів не може бути підставою відмови в позові. Строк позовної давності не сплив, оскільки продовжувався на період дії карантину та воєнного стану.

В запереченнях відповідач зазначила, що не отримувала жодного повідомлення про перехід права вимоги від АТ "ОТП Банк" до ТОВ "Брайт інвестмент". Розрахунок заборгованості є недеталізованим та неперевіренимм, не містить погодинного розрахунку відсотків по днях з посиланням на конкретні пункти кредитного договору та норми ст.625 ЦК України (обмеження розміру пені). Єдиним джерелом існування для неї та її дитини є невелика соціальна допомога. Стягнення коштів з особи в такому становищі є не тільки безперспективним, але й негуманним, що суперечить принципам соціальної держави та захисту вразливих верст населення.

Ухвалою від 02 грудня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

У позовній заяві представник позивача Кириченко О.М. просить провести розгляд справи без участі позивача.

У клопотанні від 22 грудня 2025 року відповідач просить розглянути справу за її відсутності.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 10 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0230/980/1268287/19 та заяви фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії, на підставі якого відповідачу відкрито поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , видано картку MC Gold.

В заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року передбачені умови обслуговування кредитної лінії: за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід?ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначено у інформаційному листку.

Про отримання відповідачем картки № НОМЕР_2 , терміном дії 07/22, свідчить розписка ОСОБА_1 .

Використання кредитних коштів підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 № 0230/980/1268287/19 за розрахунковий період з 10 жовтня 2019 року по 24 березня 2023 року, сформованою АТ «ОТП Банк» 10 червня 2025 року.

24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» укладений договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року на загальну суму заборгованості 15767,98 грн, що підтверджується договором факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, актом приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, актом приймання-передачі реєстру боржників № 2 по договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, витягом з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, платіжною інструкцією № 46 від 24 березня 2023 року про сплату згідно договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15767,98 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11000 грн, заборгованості за процентами в сумі 4767,98 грн.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують укладення між сторонами 10 жовтня 2019 року кредитного договору № 0230/980/1268287/19 та отримання кредитних коштів.

Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні.

На підтвердження переходу права вимоги за спірним договором позивач надав належні та допустимі докази, які не викликають сумнівів у хїх достовірності. Договір факторингу, який підтверджує перехід права вимоги у спірних правовідносинах до позивача, у встановленому порядку недійсними не визнаний, презумпція його правомірності не спростована, а отже, позивач належним чином набув право вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором.

Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Оскільки відповідач не надала доказів виконання зобов`язань за спірним кредитним договором на рахунок первісного кредитора, а у справі наявні належні та допустимі докази переходу права вимоги за договором до позивача, останній вправі вимагати стягнення заборгованості за спірним кредитним договором.

Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 11000 грн належить задовольнити.

Позивач також заявив до стягнення заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в сумі 4767,98 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що сума заборгованості за процентами складається із нарахованих відсотків за користування кредитною лінією, нарахованих відсотків за прострочену заборгованість по кредитній лінії, нарахованих відсотків за овердрафт.

Наявна в матеріалах справи заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року не містить порядку нарахування процентів, ставки та строків їх сплати у разі прострочення повернення кредитних коштів чи виникнення овердрафту. Умови кредитування, за змістом вказаної заяви-анкети, визначено у інформаційному листку, однак такий інформаційний листок позивач до позовної заяви не додав, що позбавляє суд можливості пересвідчитися у правильності та відповідності умовам договору здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами за спірнимм кредитним договором.

Враховуючи, що вимога про стягнення заборгованості за процентами в сумі 4767,98 грн не обгрунтована, у задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Посилання відповідача на тяжке соціальне та сімейне становище як підставу для відмови у задоволенні позову суд до уваги не бере, оскільки вказані відповідачем обставини не звільняють останню від обов`язку виконати умови укладеного між сторонами кредитного договору, але можуть бути підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду.

Відповідач заявила про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за договором позовна давність за вимогами кредитора про стягнення коштів, сплату яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин (який тривав до 30 червня 2023 року).

Згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Останній платіж на погашення простроченого кредиту за спірним кредитним договором відповідач здійснила 18 жовтня 2021 року. З огляду на продовження на час дії карантину та зупинення на строк дії воєнного стану перебігу позовної давності, позовна давність до вимоги про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором не спливла станом на 27 листопада 2025 року (дата звернення позивача до суду з позовом), а тому підстави для відмови у позові через сплив позовної давності відсутні.

За встановлених у справі обставин стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 11000 грн, а отже, позов належить задовольнити частково.

За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру

задоволених позовних вимог в сумі 1695,68 грн.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу(ч.2 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 43115064 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Брайт інвестмент» та адвокатським бюро «Ольги Клещ», акт № 0230/980/1268287/19 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), складений 17 листопада 2025 року, додаткову угоду № 0230/980/1268287/19 до договору № 43115064 від 01 липня 2025 року, укладену 17 листопада 2025 року, платіжну інструкцію № 3249 від 19 листопада 2025 року про оплату згідно акту № 0230/980/1268287/19 від 17 листопада 2025 року про підтвердження факту надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро "Ольги Клещ", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Брайт інвестмент" щодо стягнення кредитної заборгованості, складений 17 листопада 2025 року, відповідно до яких загальна вартість послуг становить 5000 грн.

За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. Оскільки позов суд задовольняє частково, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 700 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент" заборгованість за кредитним договором № 0230/980/1268287/19 від 10 жовтня 2019 року у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент" 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) грн 68 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент", місцезнаходження: 49001, м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, буд.9; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 04 лютого 2026 року.

Суддя