Справа № 487/6486/25
Провадження № 2/487/331/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 лютого 2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі також позивач) до ОСОБА_1 (далі також відповідач), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №100065921 від 23.03.2024 року в розмірі 11 948,00 грн та витрати на правничу допомогу 8000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право вимоги за договором 23.03.2024 укладеним ТОВ «Мілоан» з відповідачем. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість 11 948,00 грн. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.

05 вересня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 23 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №100065921 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією договору, анкетою-заявою на кредит №100065921, у якій міститься виклад процесу оформлення та розгляду заяви позичальника, прийняте рішення та погоджені умови кредитування; заявою на отримання кредиту №100065921; довідкою про ідентифікацію.

Вказаний договір підписано електронним цифровим підписом.

За умовами цього договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати кредит у сумі 4000,00 грн строком на 105 днів який складається з поточного та пільгового періоду. Пільговий період 15 днів завершується 07.04.2024, поточний період 90 днів настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 06.07.2024 (п. 1.2., п. 1.3.). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 07.04.2024, але не пізніше 06.07.2024 (п.1.4). Комісія за надання кредиту: 200,00 грн (п.1.5.1.) Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 480,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,8 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8280,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.3.)

Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2.4.1 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4. Договору.

Згідно з п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало та перерахувало кредитні кошти ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 85451690 від 23.03.2024.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене свідчить про належне укладення вказаного договору з ОСОБА_1 , шляхом проставляння електронного підпису.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Відповідно до відомості про щоденні нарахування ТОВ «Мілоан», зобов`язання не виконав та має заборгованість у сумі 11 948,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 7748,00 грн заборгованість за процентами, заборгованість за комісією 200,00 грн.

25 червня 2024 року між ТОВ Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №109-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №100065921 від 23.03.2024 на суму 11 948,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 7748,00 грн заборгованість за процентами, заборгованість за комісією 200,00 грн.

Вказане підтверджується договором відступлення прав вимоги №109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року, актом приймання-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією № 3442 від 25.06.2024.

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги відповідач також не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за договором №100065921 від 23.03.2024.

Водночас суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з такого.

22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Даним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Водночас, частиною 2 розділу II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Вказаним пунктом 5 внесено зміни у Закон України "Про споживче кредитування", в тому числі доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення".

Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.

Оскільки договір №100065921 був укладений 23.03.2024 р., тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%.

З наданих представником позивача розрахунків заборгованості установлено, що первісним кредитодавцем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою 0,8% протягом 15 днів до 07.04.2024 (480 грн), а далі за ставкою 2,30 %, як передбачено договором.

Отже, денна процентна ставка після 07.04.2024 перевищує максимальний розмір, встановлений законом.

За таких обставин, суд вважає, що за період з 08.04.2024 по 25.06.2024 з відповідача слід стягнути проценти за користування кредитом за вказаним договором виходячи з денної процентної ставки 1% в розмірі 3 160,00 грн, виходячи з розрахунку: 4 000,00 грн (сума кредиту) х 79 днів х 1%).

Отже, загальний розмір заборгованості за процентами за період з 23.03.2024 до 25.06.2024 складає 3 640,00 грн (480+3 160)

Оскільки відповідно до приписів ст. 514 ЦК України, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо.

Оскільки суд дійшов висновку про правомірність нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 3 640,00 грн, то ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимогу саме на цю суму процентів.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за договором №100065921 від 23.03.2024 у сумі 7 840,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 3 640,00 грн проценти за користування кредитом, 200,00 грн комісія за надання кредиту, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідачем існування заборгованості не спростовано.

Отже, позов слід задовольнити частково, а саме у розмірі заборгованості 7 840,00 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог (66,6%), а саме в розмірі 1 613,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 328 ,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за про споживчий кредит №100065921 від 23.03.2024 у сумі 7 840,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 3 640,00 грн проценти за користування кредитом, 200,00 грн комісія за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 613,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 328 ,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя: З.М. Сухаревич