У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2026 відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області із заявою про розстрочення виконання рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19.01.2026 у справі №752/21277/25.

Заява ґрунтується на доводах про те, що ухваленим 19.01.2026 у справі №752/21277/25 рішенням Христинівський районний суд Черкаської області частково задовольнив позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» та стягнув із ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором у розмірі 39320 гривень, 2 353,36 грн судового збору та 3 000 грн витрат на правничу допомогу.

За твердженням відповідачки, вона не має можливості сплатити стягнуту за рішенням суду заборгованість через скрутний матеріальний стан, запроваджений на території України правовий режим воєнного стану, відсутність офіційних доходів та перебування на її утриманні малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження зазначених обставин заявник додала витяг із Єдиного порталу державних послуг «Дія» щодо актового запису про народження дитини та копії витягів із Реєстру територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання боржника та дитини.

У поданій 22.01.2026 через систему «Електронний суд» заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заперечує проти надання відповідачці розстрочки виконання судового рішення, покликаючись на положення статті 435 ЦПК України, якою передбачено існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Одночасно представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не надала доказів існування скрутного матеріального стану чи інших обставин, які б свідчили про фінансову неспроможність виконати судове рішення у повному обсязі.

23.01.2026 ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що на даний час не працевлаштована та постійного доходу не має. Соціальні виплати тимчасово не отримує, повторно подала заяву на їх призначення через застосунок «Дія», однак у зв`язку з проведенням планових технічних робіт подання наразі неможливе. Являється матір`ю - одиначкою та самостійно утримує малолітню дитину, що створює значне фінансове навантаження при одноразовому виконанні судового рішення. Доєднала до пояснень довідку форми ОК 7, зі змісту якої слідує, що дохід вона отримувала лише за період із 2019 по 2022 рік. Із 2022 року офіційно не працевлаштована та постійний дохід не отримує.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином сповіщений про місце, дату та час його проведення.

Дослідивши заяву, додані до неї докази та матеріали цивільної справи, суд становив такі обставини та дійшов до такого висновку.

На розгляді Христинівського районного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 752/21277/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухваленим 19.01.2026 Христинівським районним судом Черкаської області рішенням у вищевказаній справі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із відповідачки заборгованість за Договором № 125987298 від 07.03.2020у розмірі 39 320 гривень, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 19 320 грн заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2 353,36 грн та 3 000 грн витрат на правничу допомогу.

В силу ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення, про розстрочення виконання якого просить відповідачка, наразі законної сили не набрало.

Із наданих відповідачкою письмових доказів слідує, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка та її малолітній син зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , свідченням чого є досліджені судом витяги із реєстру територіальної громади.

Відповідно до довідки форми ОК-7 доходи відповідачки ОСОБА_1 за звітний 2019 рік складали 33 384 грн, за 2020 рік 57 784 грн, за 2021 рік 72 500 грн та за 2022 рік - 21233,33 грн. Відомості про доходи відповідачки за період 2023 2026 роки у Реєстрі застрахованих осіб ПФУ відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Водночас частина третя статті 435 ЦПК України унормовує, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписами ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Однак, розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Тобто, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частина 3 статті 77 ЦПК України).

Положеннями частини 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, відповідачка посилається на скрутне матеріальне становище, відсутність офіційного доходу, наявність на утриманні малолітньої дитини та запроваджений в Україні воєнний стан.

Водночас належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачка суду не надала. Долучена ОСОБА_1 довідка форми ОК 7 не є беззаперечним свідченням скрутного матеріального становища відповідачки.

Суд зауважує, що під майновим станом особи розуміється не лише заробітна плата, пенсія, але і спадщина, результати правочинів (подарунки, доходи від оренди майна, від операцій з продажу (обміну) рухомого та нерухомого майна) тощо, а також витрати особи.

Однак, жодних доказів на підтвердження саме скрутного майнового стану відповідачка суду не надала. Також не надано суду і доказів того, що у житті ОСОБА_1 виникли виключні обставини, які перешкоджають або ускладнюють виконання рішення суду. Наявність на утриманні малолітньої дитини, за відсутності відомостей про склад сім`ї відповідачки, рівно як і запроваджений на території України воєнний стан, самі по собі не можуть свідчити про неспроможність заявника виконати судове рішення

Інших доказів, які підтверджують майновий стан заявника, у тому числі її витрати до заяви не доєднано.

Отже, з урахуванням відсутності переконливих доказів наявності у ОСОБА_1 або її сім`ї виняткових обставин, які б дозволили суду розстрочити виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої відповідачкою заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 259-261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі № 752/21277/25 за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Альона ШКОЛЬНА