Справа № 624/1010/25
№ провадження 2-о/624/3/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в селищі Кегичівці, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань по захисту Батьківщини в селі Стельмахівка Сватівського району Луганської області, проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки в період з грудня місяця 2015 року по день загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що від першого шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 має доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті чоловіка, в травні місяці 2015 року познайомилася з ОСОБА_2 , який на той час у літній період постійно приїздив до села та майже щодня приходив до батька заявника, з яким був знайомий по роботі в Кегичівці. Спочатку між заявником та ОСОБА_2 складалися дружні стосунки, ОСОБА_5 більше спілкувався з батьком заявника, допомагав йому по господарству та ремонті техніки, а також почав приділяти увагу заявнику як жінці, потоваришував з донькою заявника і вже на той час був для них як член сім`ї. Такі стосунки продовжувалися майже рік. Заявник ставилася до нього як до товариша батька і не планувала пов`язувати подальше життя з ОСОБА_5 як з майбутнім чоловіком і батьком моєї доньки. Весь цей час батьки наполягали на тому, що ОСОБА_5 є спокійною, чесною, добропорядною людиною і в майбутньому може стати добрим чоловіком, а дитині може замінити батька і постійно наголошували на більш тісних стосунках з останнім. Приблизно з кінця 2015 року між ними з`явилися певні взаємовідносини, ОСОБА_5 почав залишатися в них на декілька днів і весь вільний час проводив разом з ними. Майже один раз на місяць їздили разом з ним і донькою до міста Харкова, проводили весь час разом, він потоваришував з донькою та приділяв їй велику увагу, купував речі, придбав мобільний телефон та ноутбук. В кінці 2015 року ОСОБА_5 познайомив заявника зі своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , яка мешкала в селищі Кегичівка зі своєю родиною. З її чоловіком і сином заявник познайомилася на Новий 2016 рік, який зустрічали всі разом в домоволодінні ОСОБА_6 в селищі Кегичівці і з тих пір майже кожні вихідні приїздили до них в гості. Також почали частіше зустрічатися і святкувати свята сім`ями. З цього часу з ОСОБА_5 заявник почала проживати разом повноцінною сім`єю, вели спільно господарство, підтримували тісні стосунки між собою, які притаманні подружжю та спільно допомагали доньці. Неодноразово між ними виникали розмови про реєстрацію шлюбу, але з різних причин відкладали цю подію на майбутнє. Ініціатором цього був ОСОБА_5 , але заявник відкладала цю подію, сумніваючись в міцності стосунків на майбутнє і хотіла перевірити почуття. Обидва працювали, але чоловік більше забезпечував сім`ю як матеріально так і в побутовому плані, також постійно мали спільний бюджет і всі зароблені чоловіком кошти він постійно віддавав у сім`ю, залишаючи собі певну суму на особисті потреби. Вже на той час у нас була повноцінна сім`я і разом вирішили придбати собі окреме житло в місті Харкові. Так, на спільні кошти у вересні місяці 2021 році купили частину будинку в м. Харкові за 13500 доларів США, який був зареєстрований на заявника за договором дарування. На той час заявник мала 3 тисячі доларів особистих накопичень, 2 тисячі доларів мав ОСОБА_5 , а суму в розмірі 4 тисяч доларів США дали батьки заявника та п`ять тисяч доларів дала в борг сестра ОСОБА_7 , з якою ми домовилися, що після продажу квартири, яка залишилася після смерті їх батьків та частково належала ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , повернуть їй всю суму боргу. Також, на спільні кошти в 2021 році придбали нові меблі в одну з кімнат та кухню і інші побутові речі, а також необхідні будівельні матеріали для поточного ремонту будинку. Перед купівлею нового житла в м. Харкові, в червні місяці 2021 року ми переїхали для проживання в квартиру ОСОБА_5 , яка знаходилася в селищі Кегичівка та почали робити в ній капітальний ремонт для подальшого продажу зі згоди сестри ОСОБА_7 . На період ремонту в квартирі, з серпня місяця 2021 року по кінець грудня тимчасово проживали в домоволодінні його сестри ОСОБА_6 . За взаємною згодою, враховуючи також поради батьків та сім`ї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в храмі селища Кегичівка провели обряд вінчання з ОСОБА_5 , на якому були присутні батьки заявника та сестра ОСОБА_7 зі своїм чоловіком. Під час святкування, в присутності батьків та сім`ї сестри чоловіка, домовилися, що зареєструють шлюб на весні 2022 року, коли закінчать ремонт в квартирі чоловіка та розрахуються по боргам за придбаний будинок. В січні місяці 2022 року разом з ОСОБА_5 та донькою повернулися до міста Харкова і проживали в їх будинку. Після початку повномасштабної війни, вже на початку березня місяця 2022 року ОСОБА_5 мобілізувався до лав Збройних сил України, був учасником бойових дій. Також, відразу на початку війни, зважаючи на постійні обстріли міста, в березні місяці 2022 року заявник з донькою переїхала на проживання до своїх батьків у село Власівка і зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. З ОСОБА_5 спілкувалися телефоном та за допомогою повідомлень в месенджері. З початку війни ОСОБА_5 два рази приїздив додому у с. Власівку, але відпустки були короткочасними строком на одну добу. Так чоловік приїздив в червні 2022 року та в жовтні місяці цього ж року, про свою службу майже нічого не розповідав, але казав про те, що його підрозділ перебуває за ОСОБА_9 на Куп`янському напрямку. Під час відпусток, першого разу він привіз 50 тисяч гривен, а другого разу 80 тисяч гривень для її та донькою забезпечення та для повернення повної суми боргу сестрі. В травні місяці 2023 року заявник повернула всю суму боргу сестрі ОСОБА_10 , який також складався і з накопичень, що залишив ОСОБА_5 . Як було зазначено вище, весь цей час з кінця 2015 року до моменту загибелі чоловіка, проживали разом з ним спочатку в домоволодінні батьків, частково в домоволодінні його сестри ОСОБА_6 з чоловіком та невеликий проміжок часу в їх спільному будинку в м. Харкові, тобто, проживали однією сім`єю з загиблим, як чоловік та дружина, піклувалися один за одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 загинув виконуючи службові обов`язки під час служби в Збройних силах України та виконанню бойового завдання по захисту Батьківщини в селі Стельмахівка, Сватівського району, Луганської області. Смерть останнього настала внаслідок вибухової травми, тобто смертельного поранення, яке було ним отримано під час проходження військової служби в Збройних силах України. 3 січня 2023 року сім`я заявника, спільно з сім`єю сестри ОСОБА_5 поховали чоловіка на кладовищі селища Кегичівки. Всі витрати на поховання чоловіка були розділені між ними навпіл. Встановлення юридичного факту необхідне насамперед, для увіковічення пам`яті про ОСОБА_5 , набуття відповідного правового статусу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а також отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його смертю під час проходження ним військової служби як дружини, яка проживала із померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але за умови, що такий встановлений рішенням суду та інших соціальних пільг та виплат, передбачених законодавством України про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей. Отже, встановлення факту може мати юридичне значення для отримання грошових сум, призначених до виплати в якості одноразової грошової допомоги, а також отримання юридичного статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 04.11.2025 у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Задоволено клопотання про виклик у судове засідання свідків.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду. Залучено до участі у справі як заінтересовану особу військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Зобов`язано Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати до суду копії актових записів складених стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: про народження у нього дітей, про смерть його батьків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 січня 2026 року зобов`язано Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати до суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу для підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_13 (дошлюбне прізвище ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслало заяву про проведення розгляду справи без участі представника, за наявними матеріалами.

Міністерство оборони України надало письмові пояснення третьої особи щодо заяви, згідно з яким Міноборони вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає та не може бути розглянута в порядку окремого провадження та має бути залишена без розгляду. Так, зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, даний факт повністю заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Оскільки між сторонами існує спір про право, суд не вправі продовжувати розгляд даних вимог в порядку окремого провадження, а така підлягає залишенню без розгляду. Таким чином, враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження. Розгляд справи просить провести без участі представника Міністерства оборони України.

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання представника не спрямувала, письмових пояснень не надала.

Позивач у судовому засідання заяву підтримала, пояснила, що з ОСОБА_5 познайомилася в 2015 році. Разом зустрічали Новий Рік 2016. ОСОБА_15 у її батьків. Чоловік забезпечував її та її дочку від першого шлюбу. ОСОБА_5 неодноразово пропонував узаконити їх стосунки. Однак так цього і не зробили. За спільні кошти купили житло в м. Харкові. Частину грошей дав ОСОБА_5 , частину її батьки, а решту позичили у сестри ОСОБА_5 . Почали робити ремонт. 21.11.2021 з ОСОБА_5 обвінчалися, оскільки обидва віруючі людини. З початком війни, в березні 2022 ОСОБА_5 мобілізували до лав ЗСУ. Вона з дитиною проживала як ВПО у своїх батьків. ОСОБА_16 приїздив додому, привіз 50000 грн, а потім в жовтні 2022 80000 грн. В травні 2023 позивач повернула борг за будинок. А 31.12.2022 ОСОБА_5 загинув, ховали його разом з сестрою ОСОБА_5 . Стосунки з сестрою ОСОБА_5 були нормальні, а потім сестра самостійно подала заяву для отримання виплат, сказала, їй, заявнику, що вона ніхто ОСОБА_5 . Однак сестрі у виплаті відмовили. Зараз з сестрою у них нормальні стосунки.

Представник заявника, адвокат Доценко Ю.Г., у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_18 проживав з ОСОБА_19 , вели з нею спільний побут, купили за спільні кошти частину будинку в м. Харкові, меблі в житло. У неї позичали кошти для придбання цього житла в розмірі 5000 доларів США. З серпня 2021 року по грудень 2021 року ОСОБА_5 з ОСОБА_19 жили в неї з чоловіком, бо в своїй квартирі ОСОБА_5 робив ремонт, щоб її продали. ОСОБА_5 позитивно ставився до ОСОБА_19 . Служив у ЗСУ, привозив та давав ОСОБА_19 кошти. Борг їй повернули.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком сестри ОСОБА_5 . Також підтвердив, що в період серпня-грудня 2021 року ОСОБА_5 з ОСОБА_19 проживали у них з дружиною вдома. 21.11.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_19 обвінчалися. Разом святкували свята, в 2016 році зустрічали Новий Рік, мали спільний бюджет, планували зареєструвати шлюб.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що вона є близькою подругою батьків ОСОБА_19 . Знає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_19 познайомилися в 2015 році, потім почали разом проживати. У ОСОБА_22 є дочка від першого шлюбу. Дитина була дуже задоволена щодо ОСОБА_5 . Були повінчані, мали намір зареєструвати шлюб. Але після початку війни, ОСОБА_5 пішов служити та трагічно загинув. Це була повноцінна сім`я, поважав батьків ОСОБА_19 , допомагав по господарству.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю зпаявника ОСОБА_1 . Донька завжди проживала з нею та батьком. ОСОБА_5 товаришував з її чоловіком, приїздив до їхньої родини. В травні 2015 року почав спілкуватися з дочкою ОСОБА_19 . Наприкінці 2015 року вони почали проживати як чоловік та жінка. ОСОБА_5 дуже полюбив онучку. В 2021 році вони разом придбали спільний будинок, за власні кошти. Свідок з чоловіком трохи допомогли їм з грошима на купівлю будинку, а також їм позичила кошти сестра ОСОБА_5 , ОСОБА_24 . Дочка з ОСОБА_5 обвінчалися, були плани зареєструвати шлюб. Коли почалася війна ОСОБА_5 відразу пішов захищати Батьківщину. Приїздив дуже рідко, надавав кошти, віддали борги. Похованням ОСОБА_5 займалися на пополам з його сестрою.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що він є батьком заявника ОСОБА_1 . Повідомив, що ОСОБА_5 був спеціалістом по техніці, і він звернувся до нього в 2015 році, щоб той відремонтував йому мотоцикл, привіз його до себе додому. Після цього ОСОБА_5 ще неодноразово до них приїздив додому. Познайомився з його дочкою ОСОБА_19 . У них зав`язалися стосунки. Стосунки були дуже гарними, ми з матір`ю просили їх одружитися, вони обвінчалися у 2021 році. Купили за власні кошти будинок в м. Харкові, планували там разом проживати. Трохи допомогли їм з коштами на покупку житла, а також знаю, що брали кошти в борг і у сестри ОСОБА_7 .

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 04.01.2023 Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області.

Причиною смерті ОСОБА_2 , відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №12-19-5-чт/23 від 02.01.2023, є вибухова травма. Місце та обставини, за якими відбулася травма - н.п. Стельмахівка, військові дії.

ОСОБА_2 , відповідно до довідки від 10.08.2022 №10-10/89/6 Кегичівської селищної ради, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Лозівського старостинського округу Кегичівської селищної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав як чоловік та дружина, однією сім`єю з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ї її батьків ОСОБА_25 та ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_2 в період з грудня 2015 року по червень 2021 року. Вони разом вели - спільне господарство, мали спільний бюджет, що підтверджують батьки ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Лозівського старостинського округу Кегичівської селищної ради ОСОБА_1 дійсно була зареєстрована та постійно проживала зі своїми батьками ОСОБА_25 та ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 04.08.2015 по 20.10.2021. Разом з нею проживала донька ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з довідкою Кегичівської селищної ради №10-08/311 від 16.10.2025, виданої ОСОБА_17 про те, що її брат ОСОБА_2 , 1977 року народження, та його співмешканка ОСОБА_1 , 1990 року народження, проживали фактично, без реєстрації у її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 з серпня 2021 року по грудень 2021 року.

Відповідно до копії свідоцтва про вінчання виданого Релігійною громадою Свято-Георгіївської церкви Харківської єпархії Української православної церкви, ОСОБА_2 , 1977 року народження, та ОСОБА_1 , 1990 року народження обвінчалися 21.11.2021.

Відповідно до копії договору дарування частки будинків від 20.09.2021 ОСОБА_1 отримала в подарунок від ОСОБА_28 5/100 часток будинків з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_4 . Право власності за ОСОБА_1 на це житло зареєстровано в державному реєстрі, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2021.

Згідно з копією розписки наданої ОСОБА_28 20.09.2021, він зобов`язується у випадку розірвання договору дарування 5/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , з його вини, сплатити ОСОБА_1 суму еквіваленту 13,5 доларів США.

Відповідно до копії розписки наданої ОСОБА_1 , вона підтверджує, що отримала в борг у ОСОБА_17 05.08.2021 грошові кошти в сумі 5000 доларів США на купівлю житлового будинку в м. Харків спільно з ОСОБА_2 . Кошти зобов`язується повернути ОСОБА_17 в період до 31.12.2023.

Відповідно до копії розписки ОСОБА_17 від 15.05.2023, вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 210000 грн по оплаті в рахунок наданого доргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на купівлю будинку в м. Харкові.

Згідно з копією погосподарської книги №2 на 2021-2025 роки с. Власівка Кегичівської селищної ради ОСОБА_1 20.10.2021 знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_5 в домоволодінні ОСОБА_25 .

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2003 ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 є власниками на праві спільної часткової власності, в частці по 1/4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30.08.2008, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Згідно з копією відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.10.2025 №10-10/233/7, в будинку за адресою: АДРЕСА_3 з 23.06.2020 зареєстровані ОСОБА_20 та ОСОБА_17 .

Відповідно до копій накладних від 03.01.2023 виданих ФОП ОСОБА_30 , ці накладні виписані ОСОБА_1 на суму 4740 грн (послуги трансп., вафельний рушник, полотенце, 3 вінки) та ОСОБА_17 на суму 4560 грн (копання могили, 4 вінки).

Відповідно до копій товарних чеків: 1) товари придбав ОСОБА_2 товарний чек від 01.11.2021 №319 вартість 3600 грн, товарний чек №122 03.11.2021 вартість: 5500 грн, 1500 грн, 2000 грн, 1000 грн, 500 грн, 100 грн, товарний чек №320 від листопада 2021 - вартість 1400 грн; 2) ОСОБА_1 товарний чек від 06.09.2021 №134/09 вартість 10685 грн. Решта товарних чеків не містять інформації про покупця.

Згідно з копією сповіщення з військової частини НОМЕР_1 за №01/02/115/2333 від 31.12.2022 про загибель ОСОБА_2 сповіщено його сестру ОСОБА_17 .

Батьками ОСОБА_26 , відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до актового запису про смерть №46 від 003.07.1989 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 від 21.01.2026, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 11.01.1991 зареєструвала шлюб з ОСОБА_29 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_31 ».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 23.01.2018, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно з інформацією Берестинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області від 06.01.2026, актові записи про народження дітей, батьком яких записаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні. Перевірка проведена з дотриманням вимог законодавства по актовим-записам про народження за архівним фондом та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян Берестинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за період з настання шлюбного віку вищезазначеної особи по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам. Архів за цей період повний. Актових записів не виявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визнав обов`язковою ознакою члена сім`ї - ведення спільного господарства.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційний Суд у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", констатував, що членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначила: "Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю".

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 12.12.2019 року у справі №490/4949/17, від 18.12.2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 09.11.2020 року у справі №757/8786/15-ц та від 03.11.2022 року у справі №361/4744/19.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Разом з тим, одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.

Законом України від 09.12.2023 №3515-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» законодавець удосконалив правове регулювання спірних правовідносин, відновив справедливість для багатьох громадян України, розширивши перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, внесенням змін до статті 16-1 Закону №2011-ХІІ, яким до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону віднесли також і жінку (чоловіка), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно з п.1, п.4 ст.16-1 Закону, у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають серед інших: - жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь- якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблого (померлого).

Отже, встановлення факту, про який заявник просить суд матиме юридичне значення для отримання грошових сум, призначених до виплати в якості одноразової грошової допомоги, а також отримання юридичного статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) визначила, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України. При цьому в одному провадженні не можуть бути поєднані вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій. Також Велика Палата ВС звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій.

Встановлення факту проживання заявником з загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 однією сім`єю, має значення для отримання певного соціального статусу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця та призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Оскільки іншим шляхом встановити цей факт неможливо, він підлягає встановленню в судовому порядку.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявника з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю. В матеріалах справи наявні докази того, що вони жили разом, мали спільний побут, спільне господарство, разом проводили дозвілля, святкували свята, обвінчалися. Наведене, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_2 сприймав ОСОБА_32 як свою дружину.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Керуючись ст.ст. 76, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час виконання бойових завдань по захисту Батьківщини в селі Стельмахівка Сватівського району Луганської області, проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки в період з грудня місяця 2015 року по день загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Власівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_5 виданий 21.12.2007 Кегичівським РВ У МВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Представник заявника: Адвокат Доценко Юрій Глібович, ордер серії АХ № 1299098 від 22.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2045 від 23.11.2016, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_7 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітряних сил України, буд. 6, .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адреса: 61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя Т.В. Богачова