Провадження №: 2/336/737/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року представник ТОВ «Бізнес Позика» Лебідь К.М. звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути заборгованість за договором №486802-КС-003 про надання кредиту від 01.03.2024 у загальному розмірі 23 936,91 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.03.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №486802-КС-003 про надання кредиту в розмірі 7000,00 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Також, 05.03.2024 між позивачем та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої позичальнику додатково надано кредит у сумі 3000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав та перерахував відповідачу кредитні кошти в сумі 7000,00 грн. та 3000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 . Відповідач зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, здійснив лише часткову оплату в розмірі 10751,46 грн., тому виникла заборгованість за кредитом станом на 09.10.2025 в сумі 23 936,91 грн., яка складається з наступного: 8567,60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15369,31 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісією та штрафами.

Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді від 07.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у АТ «ПУМБ» докази у справі. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.

09.12.2025 від АТ «ПУМБ» на адресу суду надійшла витребовувана інформація.

20.01.2026 від представника відповідача адвоката Тимошенка А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив поновити строк на подання відзиву, вказав, що вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Вважає, що відсотки, нараховані позивачем є завищеними, надмірними. Заперечує проти застосування ТОВ «Бізнес Позика» підвищених відсотків в розмірі 2,0%. Вважає, що орієнтовна реальна річна процента ставка, яка згідно з умовами кредитного договору та паспорта споживчого кредиту становить 9285,11%, що само по собі свідчить про надмірно високе фінансове навантаження на споживача. Також, представник позивача вважає, що суми комісії не підлягають стягненню з відповідача, оскільки умови договору щодо їх стягнення є нікчемними. Щодо нарахованих відсотків, представник відповідача надає свій розрахунок заборгованості. Вказує, що з 01.03.2024 по 31.05.2024 відсотки нараховані за денною процентною ставкою 1,15407143 %, що відповідає умовам договору та не перевищує гранично допустимого рівня; за період з 01.06.2024 по 16.08.2024 за денною процентною ставкою 1,5 %, як максимально допустимою відповідно до законодавчих обмежень на відповідний період. За період з 01.03.2024 по 04.03.2024 проценти нараховані на суму фактично отриманого кредиту 7 000,00 грн. За період з 05.03.2024 по 14.03.2024 проценти нараховувалися вже на суму збільшеного кредиту 10 000,00 грн. Загальна сума процентів станом на дату першого платежу 15.03.2024 склала 1 477,21 грн., які були погашені у повному обсязі, а залишок коштів спрямовано на зменшення тіла кредиту. Подальші платежі 29.03.2024, 13.04.2024, 26.04.2024 та 09.05.2024 здійснювалися з дотриманням аналогічного порядку: нараховані проценти повністю погашалися, а решта суми кожного платежу зменшувала основну суму боргу. У результаті після здійснення останнього платежу 09.05.2024 залишок тіла кредиту становив 5 526,28 грн. Після 09.05.2024 платежі відповідачем не здійснювалися. За період з 10.05.2024 по 31.05.2024 проценти нараховані на залишок тіла кредиту за денною ставкою 1,15407143 %, а за період з 01.06.2024 по 16.08.2024 за денною ставкою 1,5 %, як максимально допустимою відповідно до законодавчих обмежень. Загальна сума процентів за період після останнього платежу склала 7 785,95 грн. Таким чином, станом на 16.08.2024 загальна заборгованість Відповідача складається з залишку тіла кредиту у розмірі 5 526,28 грн та процентів у сумі 7 785,95 грн., що разом становить 13 312,23 грн. З урахуванням позиції Позивача щодо відсутності нарахувань після закінчення строку дії договору, зазначений розмір заборгованості не змінюється і після 16.08.2024. Окремо представник відповідача наголошує, що відповідач не заперечує факту отримання від Позивача кредитних коштів у загальному розмірі 10 000,00 грн., а також визнає обов`язок зі сплати процентів за користування кредитом у межах, визначених умовами Договору та законодавчими обмеженнями, встановленими пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Підсумовуючи, відповідач визнає заборгованість за кредитним договором №486802-КС-003 станом на 16.08.2024 у розмірі 13 312,23 грн., з яких: 5 526,28 грн. залишок тіла кредиту, 7 785,95 грн. проценти за користування кредитом. Крім того, представник відповідача зазначає, що стороною відповідача понесені витрати на надання правничої допомоги, розмір яких за попереднім розрахунком становить 6000,00 грн. Докази на підтвердження цих витрат будуть надані до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тимошенко А.В. в судове засідання не з`явились. 04.02.2026 від представника відповідача адвоката Тимошенка А.В. надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, в якій він наполягав на правовій позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.03.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом прийняття пропозиції (оферти), укладено договір №486802-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Сторони погодили наступні істотні умови договору: тип кредиту кредит (п.2.2. договору), строк на який надається кредит 24 тижні (п.2.3. договору), строк дії договору до 16.08.2024 (п.2.7 договору), стандартна процентна ставка за кредитом 2,0% в день, фіксована, знижена процентна ставка 1,15407143% в день, фіксована (п.2.4. договору), комісія за надання кредиту 1050,00 грн., нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (п.2.5. договору).

Пропозиція (оферта) на укладення кредитного договору, договір №486802-КС-003 від 01.03.2024 підписані ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-3990. Судом також досліджені Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «Бізнес Позика» в редакції 09.10.2023 та паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування та з якими також ознайомився відповідач, підписавши їх одноразовим ідентифікатором UA-3672.

05.03.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №486802-КС-003 про надання кредиту від 05.03.2024 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якої кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 3000,00 грн. (п.2.1.), комісія за надання додаткової суми кредиту 450,00 грн. (п.5). Додаткова угода підписана відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-5737.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши 01.03.2024 через ТОВ «ПрофітГід» першу частину кредитних коштів в розмірі 7000,00 грн. на картковий рахунок, зазначений відповідачем під час укладення договору, а також перерахувавши 05.03.2024 другу частину кредитних коштів в розмірі 3000,00 грн. Зазначене підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданою АТ «ПУМБ» на виконання ухвали про витребування доказів, а також підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід».

Судом враховано, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує укладення кредитного договору №486802-КС-003 від 01.03.2024, Додаткової угоди до нього від 05.03.2024 та отримання кредитних коштів на загальну суму 10000,00 грн.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, за нормою ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Судом встановлено, що відповідач частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, а саме здійснив оплати 15.03.2024 в сумі 2150,00 грн., 29.03.2024 в сумі 2150,00 грн., 13.04.2024 в сумі 2151,46 грн., 26.04.2024 в сумі 2150,00 грн., 09.05.2024 в сумі 2150,00 грн.

Представником позивача надано суду розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №486802-КС-003 від 01.03.2024 станом на 07.10.2025, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 23936,91 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 8567,60 грн. та заборгованості за процентами у сумі 15369,31 грн. При цьому за період з 01.03.2024 по 31.05.2024 відсотки нараховувались за ставкою 1,15%, за період з 01.06.2024 по 16.08.2024 за ставкою 2,0% . З розрахунку видно, що відповідач ОСОБА_1 сплатив 10 751,46 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. При цьому позивачем зараховано цю суму наступним чином: 1500,00 грн. в рахунок погашення комісії за договором, 1432,40 грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, 7819,06 грн. в рахунок погашення заборгованості по відсоткам.

Суд не погоджується з наданим розрахунком з огляду на таке.

За умовами кредитного договору №486802-КС-003 від 01.03.2024 сторони погодили сплату позичальником комісії за надання кредиту у сумі 1050,00 грн. та додатково, після укладення додаткової угоди у сумі 450,00 грн., а всього на загальну суму 1500,00 грн.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.

Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України "Про захист прав споживачів" (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 686/9372/16, провадження № 61-663св21 від 15 грудня 2021 року.

У даній справі умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за надання кредиту.

Між тим, Верховний суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (п.29) прийшов до висновку, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За таких обставин нарахування позивачем комісії за надання кредиту є неправомірним, а отже грошові кошти, сплачені ОСОБА_1 мали бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користуванням кредитними коштами.

Щодо відсоткової ставки, застосованої позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.4. договору, стандартна процента ставка за кредитом складає 2,0% в день. Знижена відсоткова ставка становить 1,15407143 % в день.

У п.3.2.2 кредитного договору сторони домовились, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає про строчка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. договору. При цьому нарахування процентів за стандартною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку № 1 до договору та до закінчення строку дії договору.

З розрахунку, наданого позивачем встановлено, що ОСОБА_1 вносив грошові кошти за кредитним договором згідно з погодженим графіком та йому нараховувались відсотки за зниженою відсотковою ставкою 1,15407143 %. Також, згідно з графіком платежів, один з чергових платежів мав бути здійснений ОСОБА_2 24.05.2024. Однак, оскільки цей платіж здійснено відповідачем не було, позивач застосував п.3.2.2. кредитного договору, та з восьмого дня від дня простроченого платежу, тобто з 01.06.2024 застосував відсоткову ставку у розмірі 2,0%.

Суд погоджується із застосуванням стандартної відсоткової ставки замість зниженої, у зв`язку із простроченням платежу, однак не погоджується з її розміром з огляду на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.

Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.

Кредитний договір №486802-КС-003 укладений 01.03.2024 строком 24 тижні (169 днів). Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто даний кредитний договір укладений після набрання чинності цим Законом, а тому розрахунок заборгованості по відсоткам має бути здійснений з урахуванням його положень.

Таким чином, відсотки за користування кредитом після застосування стандартної відсоткової ставки за період з 01.06.2024 (восьмий день після дня простроченого платежу) до 16.08.2024 (день повернення кредиту) мали бути нараховані відповідно до вимог чинного законодавства із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 1,5%.

Судом досліджений та перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором №486802-КС-003 від 01.03.2024, наданий представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву, згідно з яким загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 13312,23 грн., з яких 5526,28 грн. залишок тіла кредиту, 7758,95 грн. відсотки за користування кредитом. Суд не погоджується з наданим розрахунком в повній мірі з огляду на те, що при здійсненні цього розрахунку представником відповідача пропущені деякі дні в розрахунковому періоді, а саме: 15.03.2024, 29.03.2024, 13.04.2024, 26.04.2024, 09.05.2024. В ці дні відповідач здійснював оплати за кредитним договором, однак в ці дні строк та дія кредитного договору не переривалась, а отже ці дні також мають бути включені в розрахунок, чого представником відповідача зроблено не було.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин та принцип диспозитивності, суд вважає за можливе здійснити власний розрахунок та визначити суму заборгованості відповідача згідно з умовами кредитного договору.

Отже, за період з 01.03.2024 по 04.03.2024 включно тіло кредиту становило 7000,00 грн., відсоткова ставка - 1,15407143%. За цей період відсотки мали бути нараховані у сумі 323,15 грн. (7000,00грн*1,15407143%* 4 дні). З 05.03.2024 по 14.03.2024 включно тіло кредиту становило 10000,00 грн., відсоткова ставка 1,15407143 %. За цей період відсотки мали бути нараховані у розмірі 1154,07 грн. (10000,00 грн.* 1,15407143%* 10днів). Загальна сума відсотків за період з 01.03.2024 по 14.03.2024 включно становила 1477,22 грн.

15.03.2024 відповідачем сплачено 2150,00 грн., які мали бути розподілені наступним чином 1477,22 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків, залишок в розмірі 672,78 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 15.03.2024 заборгованість по сплаті відсотків була повністю погашена, а залишок заборгованості по тілу кредиту зменшився до 9327,22 грн. та з цього дня саме на цю суму мали нараховуватись відсотки у розмірі 1,15407143%.

З 15.03.2024 по 28.03.2024 відсотки мали бути нараховані на тіло кредиту у розмірі 9327,22 грн. за відсотковою ставкою - 1,15407143% в день. За цей період сума відсотків становила 1507,00 грн. (9327,22грн*1,15407143%* 14 днів).

29.03.2024 відповідачем сплачено 2150,00 грн., які мали бути розподілені наступним чином 1507,00 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків, залишок в розмірі 643,00 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 29.03.2024 заборгованість по сплаті відсотків була повністю погашена, а залишок заборгованості по тілу кредиту зменшився до 8684,22 грн. та з цього дня саме на цю суму мали нараховуватись відсотки у розмірі 1,15407143%.

З 29.03.2024 по 12.04.2024 включно відсотки мали бути нараховані на тіло кредиту у розмірі 8684,22 грн. за відсотковою ставкою - 1,15407143% в день. За цей період сума відсотків становила 1503,33 грн. (8684,22грн*1,15407143%* 15 днів).

13.04.2024 відповідачем сплачено 2151,46 грн., які мали бути розподілені наступним чином 1503,33 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків, залишок в розмірі 648,13 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 13.04.2024 заборгованість по сплаті відсотків була повністю погашена, а залишок заборгованості по тілу кредиту зменшився до 8036,09 грн. та з цього дня саме на цю суму мали нараховуватись відсотки у розмірі 1,15407143%.

З 13.04.2024 по 25.04.2024 включно відсотки мали бути нараховані на тіло кредиту у розмірі 8036,09 грн. за відсотковою ставкою - 1,15407143% в день. За цей період сума відсотків становила 1205,65 грн. (8036,09грн*1,15407143%*13 днів).

26.04.2024 відповідачем сплачено 2150,00 грн., які мали бути розподілені наступним чином 1205,65 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків, залишок в розмірі 944,35 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 26.04.2024 заборгованість по сплаті відсотків була повністю погашена, а залишок заборгованості по тілу кредиту зменшився до 7091,94 грн. та з цього дня саме на цю суму мали нараховуватись відсотки у розмірі 1,15407143%.

З 26.04.2024 по 08.05.2024 включно відсотки мали бути нараховані на тіло кредиту у розмірі 7091,94 грн. за відсотковою ставкою - 1,15407143% в день. За цей період сума відсотків становила 1063,97 грн. (7091,94грн*1,15407143%*13 днів).

09.05.2024 відповідачем сплачено 2150,00 грн., які мали бути розподілені наступним чином 1063,97 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків, залишок в розмірі 1086,03 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 09.05.2024 заборгованість по сплаті відсотків була повністю погашена, а залишок заборгованості по тілу кредиту зменшився до 6005,71 грн. та з цього дня саме на цю суму мали нараховуватись відсотки у розмірі 1,15407143% аж до восьмого дня прострочення платежу за графіком.

З 09.05.2024 по 31.05.2024 включно відсотки мали бути нараховані на тіло кредиту у розмірі 6005,71 грн. за відсотковою ставкою - 1,15407143% в день. За цей період сума відсотків становила 1594,13 грн. (6005,71грн*1,15407143%*23 дні). Ця сума ОСОБА_1 сплачена не була, а тому згідно з умовами договору та враховуючи обмеження законодавця щодо розміру відсоткової ставки, за період з 01.06.2024 по 16.08.2024 на тіло кредиту в розмірі 6005,71 грн. повинні були нараховані відсотки за ставкою 1,5% на суму 6963,60 грн. Враховуючи, що позичальник більше не вносив грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №486802-КС-003 від 01.03.2024, залишок заборгованості за цим договором складає 14536,44 грн., з яких: 6005,71 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8530,73 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню у вказаних розмірах.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 60,73%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1471,12 грн. (2422,40 грн. * 60,73%).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №486802-КС-003 від 01.03.2024 у загальному розмірі 14 536 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 44 копійки, з яких: 6005 гривень 71 копійка заборгованість по тілу кредиту, 8530 гривень 73 копійки заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 12 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , адреса місцезнаходження: м.Київ, бул.Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя П.Л. Коваленко