ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1880/26 Справа № 185/898/25 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року в цивільній справі номер 185/898/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачка навчається на 1-му курсі факультету аудіовізуального мистецтва та медіатехнологій за спеціалізацією: Фотомистецтво та візуальні практики (денна форма навчання) за кошти державного бюджету в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року. Зарахована на перший курс згідно з наказом №271-ОС від 10.08.2024 року. Термін навчання в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Позивачка повинна відвідувати дистанційні заняття, що позбавляє її можливості працювати. Єдиним її джерелом доходів є матеріальна допомога, яка надходить від третьої особи, однак цих коштів не вистачає на придбання продуктів харчування, одягу, підручників, придбання спеціальної комп`ютерної техніки для навчання, фотоапаратів, сплати за послуги мобільного зв`язку, послуг з надання доступу в мережу Інтернет та можливості оренди власного житла. Третя особа на відміну від відповідача постійно матеріально допомагає позивачці та надає місце для безоплатного проживання, але цього не достатньо для того щоб вона не перебувала у скрутному становищі. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на навчання, тому вона змушена звернути до суду.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 28 січня 2025 року та до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року по справі №185/898/25, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим.

ОСОБА_2 не надано доказів потреби в матеріальній допомозі, не підтверджено наявність витрат, які є перешкодою для навчання. Позивачка навчається за кошти державного бюджету дистанційно та отримує стипендію як додаткове джерело доходу, а тому у неї відсутні потреби у матеріальній допомозі на оплату навчання. Проживання з ОСОБА_4 свідчить про відсутність потреби у матеріальній допомозі на оплату житла у зв`язку з навчанням.

Відповідач вважає, що позивачка не може кожен день відвідувати дистанційні заняття, оскільки є вихідні дні та канікули. Окрім того, позивачка працює в майстерні з фарбування автомобілів, допомагаючи своєму знайомому готувати автомобілі до фарбування.

Визнання факту сплати аліментів у розмірі 1/6 частини доходу відповідача на утримання його сина ОСОБА_5 , допомога батькам відповідача та необхідність внесення платежів за кредитним договором свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дочці у зв`язку з навчанням.

Від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Балацький Д.П., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення першої інстанції в силі.

Дистанційне навчання в режимі відеоконференції підтверджується довідкою, наданою з місця навчання, заняття в академії проходять у дистанційному форматі кожного дня та тривають з 10:45 до 18:05.

Навчання позивачки тісно пов`язано з використанням фото-відео апаратури, спеціальної техніки для виконання практичних завдань, а також необхідністю застосування комп`ютерної техніки, мережі Інтернет для навчання та можливості бути присутньою дистанційно на заняттях, що очевидно потребує витрат на придбання такої техніки та сплату послуг за доступ до мережі Інтернет.

Позивачка потребує великих фінансових затрат на придбання їжі, одягу та взуття, придбання підручників, зошитів, канцелярських приладь, придбання комп`ютеру та периферійних пристроїв, оплату користування мережею Інтернет, забезпечення відповідними меблями для навчання, лікування, організацію відпочинку та оздоровлення.

Підготовка автомобілів для фарбування є хобі, яким позивачка займається епізодично у вільний від навчання вечірній час, за що вона грошових коштів не отримує. Відповідачем суду жодних доказів щодо отримання позивачкою матеріального доходу від виконаної роботи не надано.

Єдиним джерелом доходів позивачки є матеріальна допомога від третьої особи та соціальна стипендія у розмірі 1180,00 грн, однак дохід відповідача навіть з урахуванням аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частки від доходів(заробітку) відповідача перевищує показники середньої заробітної плати (доходи) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2025 рік станом на 24 квітня 2025 року за даними Пенсійного фонду України, опублікованого на інформаційній сторінці вебпорталу, скріншот якої долучався до позовної заяви.

В декларації за 2024 рік зазначено, що відповідач є співвласником квартири загальною площею 55,0 м2, власником квартири загальною площею 47,7 м2, земельної ділянки загальною площею 1000 м2. В 2023 році відповідачем придбано у власність автомобіль Peugeot Dspper 2008 року випуску за 171000,00 грн.

Відповідач разом з довідками про доходи батьків не надає належних та допустимих доказів, що він надає батькам матеріальну допомогу, а наявність батьків пенсіонерів не може бути беззаперечним доказом надання їм такої допомоги. Окрім того, позивачка стверджує, що відповідач проживає окремо від батьків в своїй квартирі, а долучена до відзиву довідка не підтверджує факт спільного проживання з відповідачем та надання їм матеріальної допомоги.

Сплата відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечить рівність відповідача з третьою особою при несенні обов`язку утримання дітей.

Судом враховано факт сплати відповідачем на утримання сина ОСОБА_5 , тому задоволено позовні вимоги частково.

Відповідно до графіку платежів за кредитним договором №400002280 від 26.08.2024 року позивачка припускає, що заборгованість відповідача вже має бути майже вдвічі меншою, однак відповідачем не надано суду беззаперечних доказів залишку кредитної заборгованості та взагалі її наявності, а також здійснення ним сплат Банку на момент розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою відповідача та третьої особи (а.с. 21).

03.12.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 22).

Відповідно до довідки №46 від 21.01.2025 року ОСОБА_2 навчається на 1-му курсі факультету аудіовізуального мистецтва та медіатехнологій за спеціалізацією Фотомистецтво та візуальні практики (денна форма навчання) за кошти державного бюджету в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року. Зарахована на перший курс згідно з наказом №271-ОС від 10.08.2024 року. Термін навчання в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Заняття в академії проходять у дистанційному форматі (а.с. 11).

Згідно з актом про фактичне проживання від 21.01.2025 року ОСОБА_2 фактично проживає з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 5).

Третя особа ОСОБА_4 служить в Національній гвардії України (а.с. 24).

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_2 мати позивачки надає доньці матеріальну допомогу на її утримання та навчання (а.с. 6-7).

Відповідач працює в ДСНС України, отримує заробітну плату, яка за період з травня 2024 по квітень 2025 року включно складає 428459,18 грн. З відповідача щомісячно утримуються аліменти у розмірі 16.5% на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 47-48).

Згідно з довідкою Пенсійного Фонду ОСОБА_9 отримує пенсію, яка за рік складає 48063,68 грн, ОСОБА_10 отримує пенсію, яка за рік складає 83924,18 грн

(а.с. 50, 51).

З кредитного договору № від 26.08.2024 року вбачається, що «ОТП Банк» надано ОСОБА_3 кредит на загальні споживчі цілі, загальний розмір якого становить 225063,00 грн, дата остаточного повернення якого - 26 лютого 2026 року (а.с. 53-55).

Згідно з довідкою Харківської державної академії дизайну і мистецтв №89 від 26 серпня 2026 року здобувачам освіти на освітній програмі «Фотомистецтво та візуальні практики» необхідно покращувати свій рівень володіння засобами редагування та створення фотографій, аудіо та відео записів та рекомендовано мати засоби комп`ютерної техніки з підтримкою відеоредакторів, фоторедакторів та аудіоредакторів, а для постійного вдосконалення власних навичок та напрацювання бачення композиції та інших елементів зображення здобувачеві рекомендовано мати телефон з відеокамерою, а також фотоапарат зі змінними об`єктивами для правильного бачення елементів фотографії (а.с. 88).

Позивачкою 28.08.2025 року було придбано підписку на додаток Adobe Lightroom вартістю 14,99 доларів США та Picsart Pro Monthly вартістю 6,49 доларів США (а.с. 85-86).

Матеріали справи містять відомості з Єдиного державного реєстру декларацій щодо майнового стану відповідача (додатки до відповіді на відзив від 24.05.2025 року №4-10 в електронному вигляді) та відомості щодо доходів та витрат, а також стану здоров`я позивачки (додатки до відповіді на відзив від 24.05.2025 року №1-3, 12-26 в електронному вигляді), які долучені до відзиву від 24 травня 2025 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості в певному розмірі.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає нормам закону та обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу України вбачається, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічні положення містяться і у абзаці 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Нормами СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20, яку суд застосовує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою відповідача та третьої особи.

03.12.2008 року шлюб між батьками позивачки розірвано.

Відповідно до довідки №46 від 21.01.2025 року ОСОБА_2 навчається на 1-му курсі факультету аудіовізуального мистецтва та медіатехнологій за спеціалізацією Фотомистецтво та візуальні практики (денна форма навчання) за кошти державного бюджету в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року. Зарахована на перший курс згідно з наказом №271-ОС від 10.08.2024 року. Термін навчання в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Заняття в академії проходять у дистанційному форматі.

Згідно з довідкою Харківської державної академії дизайну і мистецтв №89 від 26 серпня 2026 року здобувачам освіти на освітній програмі «Фотомистецтво та візуальні практики» необхідно покращувати свій рівень володіння засобами редагування та створення фотографій, аудіо та відео записів та рекомендовано мати засоби комп`ютерної техніки з підтримкою відеоредакторів, фоторедакторів та аудіоредакторів, а для постійного вдосконалення власних навичок та напрацювання бачення композиції та інших елементів зображення здобувачеві рекомендовано мати телефон з відеокамерою, а також фотоапарат зі змінними об`єктивами для правильного бачення елементів фотографії.

Згідно з актом про фактичне проживання від 21.01.2025 року ОСОБА_2 фактично проживає з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Третя особа ОСОБА_4 служить в Національній гвардії України.

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_2 мати позивачки надає доньці матеріальну допомогу на її утримання та навчання.

Відповідач працює в ДСНС України, отримує заробітну плату, яка за період з травня 2024 по квітень 2025 року включно складає 428459,18 грн. З відповідача щомісячно утримуються аліменти у розмірі 16.5% на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З кредитного договору № від 26.08.2024 року вбачається, що «ОТП Банк» надано ОСОБА_3 кредит на загальні споживчі цілі, загальний розмір якого становить 225063,00 грн, дата остаточного повернення якого - 26 лютого 2026 року.

Матеріали справи містять відомості з Єдиного державного реєстру декларацій щодо майнового стану відповідача (додатки до відповіді на відзив від 24.05.2025 року №4-10 в

електронному вигляді) та відомості щодо доходів та витрат, а також стану здоров`я позивачки (додатки до відповіді на відзив від 24.05.2025 року №1-3, 12-26 в електронному вигляді), які долучені до відзиву від 24 травня 2025 року.

Проте, апеляційний суд не приймає ці докази, оскільки позивачка не довела відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, що докази неможливо було подати до суду першої інстанції з об`єктивних причин, що не залежали від неї.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи із принципу розумності, справедливості та враховуючи інші обставини, дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/7 частини всіх його доходів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги щодо достатнього забезпечення потреб позивачки через отримання нею щомісячної стипендії апеляційний суд відхиляє, оскільки законодавець не визначив як обов`язкову умову про те, що аліменти на повнолітніх дітей стягуються лише у випадку, коли дитина навчається за контрактом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач є працевлаштованим в ДСНС України, отримує заробітну плату, яка за період з травня 2024 по квітень 2025 року включно складає 428459,18 грн, тому він має можливість сплачувати аліменти на доньку, яка продовжує навчання.

Доказів наявності грошових витрат, пов`язаних із постійним лікуванням матері відповідача, витрачання власних коштів на забезпечення батьків, матеріали справи не містять.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів факту утримання відповідачем своїх батьків, які є пенсіонерами та отримують від держави матеріальне забезпечення в певному розмірі.

Окрім цього, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відповідача на утриманні, що він саме витрачає грошові кошти на їх лікування, обстеження тощо.

При цьому, утримування відповідачем за власним бажанням своїх батьків, не виключає його обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці ОСОБА_2 , яка її потребує.

Отже доводи апеляційної скарги з цього питання є необґрунтованими, тому апеляційний суд їх відхиляє.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність кредиту в банку і обов`язок його виплачувати не звільняє відповідача від обов`язку утримання дитини, яка продовжує навчання.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Апеляційний суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року

без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: