Справа № 629/1174/17
Провадження № 2-с/629/27/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №629/1174/17, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ по справі № 629/1174/17, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій, вивозу та захоронення твердих побутових відходів в розмірі 12271,87 та судового збору у розмірі 800 грн.

09 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування даного судового наказу. Вказала, що про існування судового наказу їй стало відомо 02.03.2026 року через вільний доступ до сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України. Вважає, що судове рішення було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. До заяви про видачу судового наказу не надано доказів які б підтверджували право стягувача на звернення до суду з вимогами про стягнення грошової заборгованості; не надано договори про надання житлово - комунальних послуг між боржником і стягувачем; а тому вважає, що наявний спір про право.

Дослідивши подану заяву про скасування судового наказу, суд дійшов висновку, про те що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині п`ятій статті 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

В силу ч. 2 статті 172 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Разом з тим вони розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України").

Легітимними обмеженнями визнаються встановлені законодавчим органом вимоги щодо строків оскарження судових рішень. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Судовий наказ Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій, вивозу та захоронення твердих побутових відходів в розмірі 12271,87 та судового збору у розмірі 800 грн. було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 квітня 2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/66148770) та ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень дізнатися про рух (стан) цієї справи, зокрема про видачу місцевим судом вищезгаданого судового наказу.

Крім того, з наявних відомостей з АСДС КП Д-3, які містяться у розділі «Судовий розгляд», а саме «п.16.2 отримання боржником копії судового наказу», вбачається, що боржником копію судового наказу отримано 08.05.2017 року.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що про існування судового наказу їй стало відомо тільки 02 березня 2026 року через вільний доступ до сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для поновлення строку для подання цієї заяви, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню без розгляду на підставі частини другої статті 172 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.170,172 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №629/1174/17 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ТКАЧЕНКО