09.02.2026 Справа №489/857/24
Провадження №2/489/99/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Горецькою П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

встановив.

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 518 від 02.04.2021 у розмірі 47967,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати та правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 518 «Стандартний», відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у сумі 5900,00 гривень, строком на 16 днів з моменту отримання кредиту. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №518 від 02.04.2021 щодо ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №518 від 02.04.2021 щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості відповідача, станом на 31.01.2024 року, становить 47967,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5900,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 42067,00 грн.; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору - 0,00 грн..

Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом.

Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати по справі, які складаються із судового збору 2 684 гривень та витрат на правову допомогу 13 000 гривень.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу. Зазначає, що 02.04.2021 відповідач звернувся до поліції із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наразі у провадженні секторі дізнання відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000365 від 02.04.2021, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, за невстановлених обставин, в період часу з 01.04.2021 по 04.04.2021 використовуючи персональну інформацію ОСОБА_1 , шахрайським шляхом, без відома останнього, уклала ряд кредитних договорів з фінансовими компаніями. 08.04.2021 відповідач направив фінансовим компаніям заяви з зазначенням, що він особисто жодних кредитних договорів не укладав, коштів не отримував та просив надати копії кредитних договорів та документів, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 укладав такий договір. Із копії договору про надання фінансових послуг № 518, доданого позивачем до позову, вбачається, що даний договір нібито укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , як позичальником. Натомість, у розділі Договору про місцезнаходження та реквізити сторін підписи сторін у договорі відсутні, а лише в розділі ОСОБА_1 зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором). Будь - яких договорів з позивачем відповідач не укладав, кредити не брав, кредитні кошти не отримував. Вважає, що невідома особа, яка без наявності на те правових підстав діяла від імені ОСОБА_1 , використала його персональні дані та уклала вищевказаний договір. Копія листа ТОВ «Вей Фор Пей», надана позивачем, жодним чином не підтверджує факт отримання коштів саме відповідачем, адже не містить будь-яких даних щодо підписання платником, печатки та підпису відповідальної особи. З наданих відповідачем виписок по картковим рахункам, відкритих на його ім`я, вбачається, що жодних коштів на його рахунку перераховано не було.

Від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що 02.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 518 «Стандартний», відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5900,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вищевказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Слкжба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 518 від 02.04.2021, боржником якого є ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 518 від 02.04.2021, боржником якого є ОСОБА_1 . Докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, відповідачем надані не були, як і не були надіслані у строки обумовлені ЦПК України на адресу позивача, неможливість подачі таких доказів не зазначено (витрат які вже понесено).

Від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. Вказує, що безпідставними є посилання представника позивача на те, що відповідач може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів, адже, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником позивача не надано доказів того, що реквізити банківської платіжної картки НОМЕР_1 належать відповідачу. Доказування позивача ґрунтується на припущеннях, доказів фактичного звернення відповідача до первісного кредитора, створення особистого кабінету, генерації та надсилання одноразового ідентифікатора відповідачу та підпису договору з кожним додатком первісного кредитора, повідомлення відповідачу та погодження усіх майбутніх умов кредитування, включаючи відсоткову ставку, суму відсотків до сплати та строк їх нарахування, подальшого укладення кредитного договору у письмовій електронній формі на конкретних умовах та надання відповідачеві їх примірників, фактичної видачі кредиту у вказану дату та у вказаному розмірі первісним кредитором, доказів існування заборгованості - позивачем не надано. відповідачу не надавалися примірники оригіналів договору. Жодного документа особисто підписаного відповідачем, доказів ідентифікації також немає. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази отримання саме відповідачем у інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, відсутні докази отримання відповідачем коштів згідно з Договором про надання фінансових послуг № 518.таким чином, укладення кредитного договору і надання позичальнику кредитних коштів за обставин викладених у позові не доведено.

Від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено щодо ідентифікації та верифікації позичальника та вимоги щодо електронного договору.

Від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено щодо первинних банківських документів на перерахування коштів.

Ухвалою суду від 08.02.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалами суду від 02.04.2024, від 26.02.2025, від 07.08.2025 та від 20.10.2025, відкладено розгляд справи та витребувано докази.

Ухвалою суду від 09.02.2026 відмовлено у заміні сторони по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

02 квітня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 518 «Стандартний», відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5900 грн. строком на 16 днів, зі сплатою відсотків відповідно до п. 1.4 Договору.

Так п. 1.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою , зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки- фіксована.

Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік.

Згідно пп. 1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином, не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Так, згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором, станом на 10.01.2023 становить 103175,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) -5900 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 42067,00 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору 55208,66 грн.

Проте, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 47967,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5900,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 42067,00 грн.

02 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 518 від 02.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 518 від 02.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У зв`язку з цим, акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором Z1, підписав договір та анкету-заяву, а тому визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Отже, підписання договору про надання фінансових послуг №518 та анкети-заяви, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із дослідженого судом договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту встановлено, що даний договір укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом.

Отже, підписання вищезазначеного кредитного договору свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що в період з 01.04.2021 по 04.04.2021 невстановленою особою, яка заволоділа анкетними даними, замість ОСОБА_1 було укладено кредитні договори.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до ЄРДР внесене номер кримінального провадження № 0000365 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з якого вбачається, що 02.04.2021 із заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить вжити заходів до невстановленої особи, котра шахрайським шляхом, за невідомих обставин оформила на нього кредит у ТОВ «УкрКредитФінанс» на суму 20000 грн.

Вказане підтверджується Талоном-повідомлення єдиного обліку № 7100 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Згідно довідки Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції в Миколаївській області від 04.06.2021 за вих. № 8025/32-2021, в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000365 від 02.04.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, за невстановлених обставин, в період часу з 01.04.2021 по 04.04.2021, використовуючи персональну інформацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом, без відома останнього уклала ряд кредитних договорів з фінансовими компаніями, а саме: ТОВ «Лінеура Україна» договір 1762203; ТОВ «Глобал Кредит» договір reference2130105; ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір d9292dbd-8dab-468d-9c5a-2dc283e9d078; ТОВ «УкрКредитФінанс» договір 0664-1592; ТОВ «Качай гроші» договір 00-2953413; ТОВ «Інстафінанс» договір ІD6322469.

Як вбачається з заяви від 08.04.2021, ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначає, що він його імені були укладені кредитні договори. Просить направити на його електронну адресу копії вказаних договорів та документів, які підтверджували його особу.

Відповідачем долучено до матеріалів відзиву виписки по карткових рахунків на підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримував кредитних коштів у розмірі 5900 грн. від ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Дослідивши Договір про надання фінансових послуг № 518 від 02.04.2021 суд встановив, що вони не підписані відповідачем, оскільки не містять ні алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) відповідача.

Матеріали справи також не містять даних про те, що особа відповідача була належним чином ідентифікована при його реєстрації в ІТС відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних ОСОБА_1 на отримання кредитних коштів у сумі 5900,00 грн. в онлайн - режимі.

Відповідно до довідки з АТ «УкрСиббанк» від 11.03.2025 за вих. № 31-4-01/07-819-БТ, ОСОБА_1 в АТ «УкрСиббанк» не має платіжної карти НОМЕР_1 та у період з 04.04.2021 по 04.05.2021 клієнт не мав діючих рахунків.

Як вбачається з листа ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 03.09.2025 за вих. № 030925-2, повний номер банківської картки НОМЕР_2 . Інформацією про держателя вищевказаної банківської картки рівно як і про рух коштів по ній, в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки АТ «Укрсиббанк».

Згідно листа АТ «УкрСиббанк» від 05.11.2025 за вих. № 31-4-01/07-4112-БТ, картка НОМЕР_2 емітована до рахунку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , якому були зараховані грошові кошти з картки на картковий рахунок 02.04.2021 у розмірі 5900,00 грн.

Картка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Укрсиббанк» не відкривалася.

До картки НОМЕР_2 , яка емітована до рахунку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 у період з 02.04.2021 по 06.04.2021 було підключено телефон НОМЕР_4 , який є фінансовим номером телефону цієї картки.

Телефон НОМЕР_5 відсутній в анкетних даних ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає, що у статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось існування між позивачем та відповідачем кредитних або інших зобов`язальних правовідносин, а матеріали справи не містять і доказів того, що позивачем виконані умови кредитного договору № 518 від 02.04.2021 та надано відповідачу кошти.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, а також належних та допустимих доказів в спростування його доводів, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо судових витрат.

Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Представник відповідача просить стягнути понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. На підтвердження таких витрат долучено копії: договору про надання правової допомоги від 19.02.2024; Акт № ОУ-000000005.12/2025 здачі-прийняття робіт (надання послуг); детальний опис виконання робіт (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 05.12.2025; копію квитанції про перерахування коштів за послуги адвокату у розмірі 20000 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа №755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, складності справи, спрощеного порядку її розгляду, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн..

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_6 .

Повний текст судового рішення складено «09» лютого 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева