Справа№938/258/26
Провадження № 2-н/938/1/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 березня 2026 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

Частиною 1 ст.27 ЦПК України встановлено, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, згідно ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п.4 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, згідно з ч.ч.5,7 ст.165 ЦПК України, законодавець визначив, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що заявник зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується долученою до заяви про видачу судового наказу копії паспорта заявника серія НОМЕР_1 .

Також, згідно заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З отриманої 04.03.2026 суддею у порядку ч.7 ст.165 ЦПК України відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2416343 від 04.03.2026 також встановлено, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ні заявник, ні боржник не мають зареєстрованого місця проживання на території, яка відноситься до юрисдикції Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно з п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, оскільки заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, в той же час, згідно матеріалів заяви про видачу судового наказу та відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, ні заявник ні боржник не мають зареєстрованого місця проживання на території Верховинського району, а тому у видачі судового наказу слід відмовити з підстав подання заяви про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.165 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання складом суду, однак може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Андрій БУЧИНСЬКИЙ