Справа №295/3770/26
УХВАЛА

(про відмову у забезпеченні позову)

05.03.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Єригіна І.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Ткачук Таміли Андріївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 року представника позивача адвокат Ткачук Т.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви вказано, що заявник ОСОБА_1 , з метою захисту майнових прав та інтересів, враховуючи вимоги статті 152 Цивільного процесуального кодексу України має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

На думку заявника, 10.06.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2025 року. За час перебування в шлюбі, за спільні кошти подружжя було придбано нерухоме майно квартиру, загальною площею 29,94 кв.м., житловою площею 15 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на Відповідача на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2522, виданий 23.10.2021, видавник: Катюха О.В., приватний нотаріус Катюха Олександр Віталійович, Житомирський міський нотаріальний округ, Житомирська область (інформація з ДРРП на нерухоме майно додається). Крім того, за час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя було придбано транспортний засіб марки: PEUGEOT, модель: 3008, рік випуску: 2011, колір: чорний, об`єм двигуна: 1997, номерний знак: НОМЕР_1 номер об`єкта: VF30URHE8BS282077, вартістю 353620 грн. (триста п`ятдесят три гривні шістсот двадцять гривень). Як вбачається з інформації наданої Головним сервісним центром МВС (ТСЦ МВС № 1841) Автомобіль марки: PEUGEOT, модель: 3008, рік випуску: 2011, колір: чорний, об`єм двигуна: 1997, номерний знак: НОМЕР_1 номер об`єкта: НОМЕР_2 , 21.05.2025 року був перереєстрований на нового власника ОСОБА_3 . З огляду на те, що транспортний засіб, який придбаний за спільні кошти подружжя, був перереєстрований на іншу особу, Позивач вважає, що існує реальна загроза відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, тому невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в наданій справі, тому просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на половину частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та заборонити будь-яким особам відчуження та укладення будь-яких правочинів щодо квартири загальною площею 29,94 кв.м. житловою площею 15 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення; позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Отже, при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Так, у заяві представника позивача адвоката Ткачук Таміли Андріївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що відповідач ОСОБА_4 вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження спірного майна квартири загальною площею 29,94 кв.м. житловою площею 15 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Ткачук Таміли Андріївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Єригіна