Номер провадження 2/725/3541/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Соболевській А.В.

розглянувши у приміщенні суду у м. Чернівці цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 16.01.2025-100000863 від 16.01.2025 у розмірі 56 200 грн. 00 коп. та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2025 р. між сторонами укладено Кредитний договір (оферти) № 16.01.2025-100000863. Відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 20 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16.01.2025, строком на 155 днів.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував Відповідачу суму кредиту в розмірі 20 000 грн. на платіжну картку.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 56 200 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач у поданому відзиві заперечував проти задоволення позову, вказуючи на те, що він є військовослужбовцем учасником бойових дій, і є звільненим від штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.

У поданому відзиві представник позивача вказував, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Представник позивача у позові вказав, про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову просив задовольнити в повному обсязі на підставі викладених у позові обставин.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 16.01.2025 р. між сторонами укладено Кредитний договір (оферти) № 16.01.2025-100000863, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Е132, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), паспортом споживчого кредиту, додатком до анкети позичальника, заявою позичальника, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом), підтвердженням укладення кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 20 000 грн строком на 155 днів з дати його надання зі сплатою процентів в розмірі 1 % за один день користування кредитом, які нараховуються протягом всього строку кредитування. Також нарахована неустойка та комісія згідно умов договору.

За розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 16.01.2025-100000863 від 16.01.2025 становить 56 200 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 20 800 грн., комісії за надання 1800 грн, комісії за обслуговування 3600 грн., неустойки 10 000 грн.

Відповідач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій від 16.01.2024 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит в сумі 20 000 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідач як військовослужбовець, в силу п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.

З огляду на вказане, вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 10 000 грн. та процентів в розмірі 20800 грн., задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уклавши 16.01.2025 з ТОВ «Споживчий центр» договір № 16.01.2025-100000863, отримав саме споживчий кредит.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Тому вимога про стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 1800 грн., підлягає задоволенню.

Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 9 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору від 16.01.2025, комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 1800,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується за організацію та забезпечення інформаційної підтримки позивача по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення можливості здійснювати платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язано з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.

Однак стороною позивача не було доведено, що ОСОБА_1 фактично користувався такими послугами, тому нарахування кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3600,00 грн. не відповідає засадам добросовісності, розумності справедливості, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 16.01.2025-100000863 від 16.01.2025 в розмірі 21 800 грн., з яких: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1800,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту.

Щодо розподілу судових витрат.

За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 936,60 грн. (2422,40 х 21800 : 56200).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 16.01.2025-100000863 від 16.01.2025 у розмірі 21 800 гривень.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий бір в сумі 939,64 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.