Провадження №2-п/369/33/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.12.2025 р. у цивільній справі №369/21761/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 2 894 265,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.12.2025 року стягнуто з ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) заборгованість за Договором № 4692.L.00.2518 про фінансовий лізинг від 28.12.2021 року в сумі - 2 894 265,84 гривень, з яких:

- 2 563 469,77грн. заборгованість по сплаті відшкодування вартості об`єкта лізингу;

- 199 636,07грн. прострочені проценти;

- 131 160,00грн. та прострочені комісії.

Стягнуто з ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, судовий збір у розмірі 43 413,99 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду із заявою від 07 січня 2026 р. про перегляд заочного рішення суду від 08 грудня 2025 року у цивільній справі № 369/21761/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 2 894 265,84 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення обґрунтовує тим, що 10.12.2025 р. отримала на свою адресу копію рішення шляхом забезпечення загального доступу на сайті «Судова влада України».

Так, відповідач зазначає, що не був обізнаний про розгляд справи, жодних судових повісток по місцю свого проживання не отримувала, не писала заяв про отримання ним повісток засобами електронної пошти, не писала заяв про отримання повісток шляхом смс - повідомлень, що свідчить про поважність причин нез`явлення відповідача в судове засідання.

Як зазначає відповідач, заочне рішення ухвалене без участі відповідача, судом не було забезпечено її процесуальне право на захист, рішення прийнято на підставі недостовірних доказів наданих лише позивачем, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

На підставі викладеного, відповідач просив суд прийняти заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2023 року у цивільній справі № 369/21761/23, скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2025 року у цивільній справі №369/21761/23.

У судове засідання 23.02.2026 року учасники справи не з`явилися, про дату та час судового розгляду заяви були повідомлені належним чином.

У зв?язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в межах розгляду заяви, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, у зв`язку з наступним.

У своїй заяві відповідач зазначила, що про судові засідання не була повідомлена належним чином, у зв`язку із чим була позбавлена можливості взяти участь у розгляді справи, подати відзив на позовну заяву, надати докази на обґрунтування своєї позиції та реалізувати своє конституційне право на судовий захист.

Статтею 14 ЦПК України, зокрема, передбачено, що у судах функціонує Єдина судова Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, який затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистема «Електронний суд» - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є користувачем підсистеми «Електронний суд» та, відповідно, має свій Електронний кабінет.

Так, відповідно до довідок про доставку електронних документів, які містяться в матеріалах справи, відповідачу в його електронний кабінет було доставлено наступні документи:

17 липня 2024 р.- доставлено судову повістку на призначене 04 листопада 2024 року судове засідання;

04 листопада 2024 р. - доставлено судову повістку на призначене 11 лютого 2025 року судове засідання;

13 лютого 2025 р. доставлено судову повістку на призначене 13 травня 2025 року судове засідання;

13 травня 2025 р.- доставлено ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті на 02 вересня 2025 року;

03 вересня 2025 р.-доставлено судову повістку на призначене на 13 листопада 2025 року судове засідання;

08 грудня 2025 р. рішення по справі.

Крім того, судові повістки про виклик до суду на судові засідання були направлені відповідачу ОСОБА_1 , водночас, остання судову повістку не отримала, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі № 752/5046/22 вказано, що: «Аргументи заявника про те, що суд не повідомив його про розгляд справи, є необґрунтованими, оскільки кореспонденція, а саме судова повістка-повідомлення про розгляд справи була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те що кореспонденція, яка була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він є таким, що її отримав».

Аналогічна правова позиція викладена 05 лютого 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 128/240/20.

Отже, якщо надіслані судові повістки або рішення були направлені за офіційно зазначеною адресою сторони у справі, однак повернулися з відміткою про відсутність адресата, то відповідно до вимог процесуального законодавства вважається що сторона отримала кореспонденцію від суду.

Також відповідач у своїй заяві посилається на те, що копії оскаржуваного рішення відповідач не отримувала, а про його наявність дізналася шляхом моніторингу веб-порталу «Судова влада».

Щодо цього суд зазначає, що відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Заочне рішення» від 08.12.2025 по справі № 369/21761/23 було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 09.12.2025 01:00.

Таким чином, відповідач про дати засідань, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, копію заочного рішення суду отримав у Електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується матеріалами справи та не спростовано стороною відповідача.

Від представника відповідача-адвоката Ангеліна І.Г. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 23.02.2026 р. у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви, а тому суд розглядає справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 1 ст.287 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, враховуючи позицію відповідача (заявника), які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суд приходить до висновку, що у заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодженням відповідача з ухваленим судом рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2025 року у цивільній справі № 369/21761/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено: 09.03.2026 року.

Суддя А.В. Янченко