Провадження № 2/643/2693/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відносно відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

05.03.2026 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу за невиконання ухвали суду, в якій просить застосувати стосовно Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги штрафні санкції, як застосування процесуального примусу відповідно до вимог чинного ЦПК у розмірі, визначеного чинним ЦПК, за безпідставне невиконання ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 25.02.2026 року про витребування у відповідача документів.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином на осіб які беруть участь у справі покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальний обов`язок. При цьому під добросовісністю слід розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування права за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживанням наданими правами.

При цьому за змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним. Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. І кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже, зловживає ним.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб увипадках:у1)невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2)зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3)неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4)невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів ,ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 25.02.2026 клопотання позивача задоволено, ухвалено витребувати у Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги наступні документи:

-Посадову інструкцію помічника юриста з підписом позивача і датою ознайомлення ( або документальне підтвердження її відсутності;

-План, критерії та порядок проходження випробування, що діяли щодо позивача на момент прийняття на роботу ;

- Документи ( накази, розпорядження, повідомлення) щодо визначення або тимчасової зміни фактичного робочого місця позивача;

-Акти приймання-передачі обладнання, інвентарні картки та інші документи, що підтверджують закріплення за позивачем ноутбука, принтера, сканера та іншого майна;

-Електронний оригінал наказу № 813/к з метаданими СЕД АСКОД;

-Електронний оригінал заяви про додаткову відпустку та маршрут її розгляду;

-Докази письмового попередження за три дні до звільнення;

-Колективний договір ( або докази його відсутності);

-Графік відпусток на 2025 рік, а також документи щодо внесення змін до нього або включення/невключення позивача;

-НПА або внутрішній регламент що передбачає використання «Інформаційного листа».

Однак, відповідно до матеріалів справи, зворотне поштове повідомлення на адресу суду ще не повернулось, тому суд приходить висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги процесуального примусу у вигляді штрафу є передчасним, а тому задоволенню не підлягає, оскільки суд не вбачає в діях відповідача умисних, несумлінних дій з приводу невиконання нею ухвали суду, на даний час відсутні підстави для застосування заходів процесуального примусу до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги їх обов`язок, який передбачений ч.4, 5 ст. 19 СК України, подати витребувані документи та роз`яснити, що у випадку невиконання ухвали суду щодо подання документів або пояснень щодо відсутності можливості їх подання, зокрема ухилення від її виконання, суд може застосувати заходи процесуального примусу.

Керуючись ст. 148, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу за невиконання ухвали суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.О. Афанасьєв