Провадження № 2/344/1048/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

09 лютого 2026 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання - Дутки Р.-І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022, що становить 22 526,29 гривень, що складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 907,23 гривень;

- суми прострочених платежів по процентах - 14 127,51 гривень;

- суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень;

- суми прострочених платежів за комісією - 491,55 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 10.09.2022 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 380797-КС-002 про надання кредиту.

10.09.2022 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 380797-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4093 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 10.09.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір №380797-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до пункту 1 Договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування

Кредитом є фіксованою та становить 1,15957313 процентів за кожен день користування.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).

ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого

кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему

(ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого

поточного (карткового) рахунку

Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 10.09.2022 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 380797-КС-002 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

10.09.2022 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 380797-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора

UA-4093, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного

Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 у розмірі 22526,29 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 1-19).

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 68-69).

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 70-71).

Ухвалою суду від 05 січня 2026 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про витребування доказів задоволено у повному обсязі (а.с. 87-88).

Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, у вимогах позовної заяви зазначив, що просить про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.

Учасники справи у судове засідання, призначене на 05 лютого 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 09 лютого 2026 року прийнята відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за договором № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022, заборгованість становить 22 526,29 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7907,23 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 14127,51 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 491,55 гривень (а.с. 20-26, 39).

10.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», Кредитодавцем, та ОСОБА_1 , Позичальником, укладено договір №380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 шляхом обміну електронними повідомленнями та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UА-4093 (а.с. 27-30).

Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 10.09.2022 направлено ОСОБА_1. пропозицію (оферту) укласти договір № 380797-КС-002 про надання кредиту (а.с. 31-34).

10.09.2022 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 380797-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 35-38).

10.09.2022 ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UА-5932 Паспорт споживчого кредиту (а.с. 40-41).

Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору №380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 (а.с. 42).

У Анкеті клієнта зазначено номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 (а.с. 43).

10.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» перераховано на платіжну картку НОМЕР_2 кошти у розмірі 8000,00 гривень (а.с.44).

Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» затверджено Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 17.06.2022 № 13-ОД, дата набрання чинності 28.06.2022 (а.с. 45-54).

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видала Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свідоцтво про реєстрацію фінансової установи на підставі Розпорядження № 961 від 06.04.2017 (а.с. 55).

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є юридичною особою, ідентифікаційний код 41084239 (а.с. 55 зворот -57).

Розпорядженням № 1593 від 11 травня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видало Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 57).

Національний банк України переоформив ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (а.с. 58).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є фінансовою установою, перелік фінансових послуг: надання коштів та банківських металів у кредит, про що свідчить витяг із Державного реєстру фінансових установ (а.с. 59).

Згідно відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та виписки по рахунку, на ім`я ОСОБА_1 було емітовано картку НОМЕР_2 та 10.09.2022 зараховано кошти у сумі 8000,00 гривень (а.с. 93-95).

Докази, які б спростовували факт приналежності картки НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_1 та надходження на неї 10.09.2022 коштів у сумі 8000,00 гривень, у матеріалах справи відсутні і відповідачем такої обставини не спростовано.

Відтак, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 про надання кредиту, перерахувавши 10.09.2022 відповідачу на картковий рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині першій статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що договір № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4093, номер телефону НОМЕР_1 .

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Із візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення договору № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 про надання кредиту в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що 10.09.2022 о 16:20:51 клієнт ( ОСОБА_1 ), використовуючи номер телефону НОМЕР_1 ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, ознайомився із пропозицією товариства та підписав паспорт споживчого кредиту одноразовим ідетифікатором UA-5932 і договір одноразовим ідетифікатором UA-4093.

У кредитному договорі № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 зазначено адресу ОСОБА_1 , її паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон, електронну пошту, номер електронного платіжного засобу, які належать останній, що є підтвердженням здійснення відповідачем процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Факт отримання відповідачем 10.09.2022 кредитних коштів у сумі 8000,00 гривень підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022, заборгованість становить 22 526,29 гривень, що складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 907,23 гривень;

- суми прострочених платежів по процентах - 14 127,51 гривень;

- суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень;

- суми прострочених платежів за комісією - 491,55 гривень.

23.09.2022 відповідачем було сплачено тіло кредиту у розмірі 92,77 гривень.

Відтак, сума тіла кредиту у розмірі 7907,23 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту у вказаній сумі, відповідачем не надано.

Щодо суми процентів за користування кредитом, то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою-третьою статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Як встановлено судом, позивачем доведено як факт укладання договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів у повному розмірі.

Так, згідно умов договору № 380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 строк кредитування 16 тижнів. Процентна ставка - 2 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит.

За розрахунком заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість відповідача за відсотками складає 14217,51 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 10.09.2022 по 31.12.2024, тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування

Розмір процентів позивачем визначено за ставкою 2% та в межах узгодженого сторонами договору строку кредитування з урахуванням сплачених коштів у розмірі 1298,78 гривень.

Отже, сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 14217,51 гривень.

Доказів погашення відповідачем вказаної суми відсотків суду не надано.

Вирішуючи вимоги про стягнення комісії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

У пункті 2.5 кредитного договору сторонами узгоджено сплату комісії за видачу кредиту у розмірі 1 200,00 гривень.

Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.

Відповідачем частково було сплачено комісію у розмірі 706,45 гривень.

Відтак залишок комісії у розмірі 491,55 гривень за надання послуги, а саме: пов`язана з наданням Кредиту, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором №380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022.

Розрахунок заборгованості за договором у частині вимог, які підлягають задоволенню, відповідачем не спростований.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за укладеним договором в частині тіла кредиту, комісії за видачу кредиту та відсотків за користування кредитом. або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Отже, враховуючи, що відповідач не виконала у повному обсязі зобов`язання за укладеним договором, суд вважає доведеними наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 у розмірі 22 526,29 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 7 907,23 гривень, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 14 127,51 гривень, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 491,55 гривень.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжної інструкції № 12252 від 26 серпня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 19).

Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , заборгованість за договором №380797-КС-002 про надання кредиту від 10.09.2022 у розмірі 22 526,29 гривень (двадцять дві тисячі п`ятсот двадцять шість гривень двадцять дев`ять копійок), що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 7 907,23 гривень (сім тисяч дев`ятсот сім гривень двадцять три копійки), суми прострочених платежів по процентах у розмірі 14 127,51 гривень (чотирнадцять тисяч сто двадцять сім гривень п`ятдесят одна копійки), суми прострочених платежів за комісією у розмірі 491,55 гривень (чотириста дев`яносто одна гривні п`ятдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , місцезнаходження: 01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.