05.03.2026 Справа № 756/3174/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/3174/26
Провадження №2/756/4813/26
УХВАЛА

05 березня 2026 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування спільним майном, припинення права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування спільним майном, припинення права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак, в порушення вимог ст.175 ЦПК України не виконав вимог, які при зверненні до суду ставляться до позовної заяви, що унеможливлює відкриття провадження у справі, а саме:

- позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру;

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні спільним майном будинку АДРЕСА_2 - частиною коридору 9 поверху, технічним поверхом №2 та дахом будинку в секції 1 (під`їзд 1), припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 та скасувати державну реєстрацію прав власності з одночасним припиненням речових прав на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , проведену Комунальним підприємством київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» 18.05.2009, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 01.12.2020, індексний номер: 55449277, прийняте державним реєстратором - приватний нотаріус Щелков Д.М., КМНО та здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , з реєстраційним №000 із закриттям Розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним №000, та будь-які похідні від права власності речові права на квартиру АДРЕСА_3 , обтяження таких прав, в тому числі, але не обмежуючись забороною, орендою та іпотекою, зобов`язати ОСОБА_2 відновити в будинку АДРЕСА_4 набережна, за власний рахунок становище квартири АДРЕСА_1 , 9 поверху, технічного поверху 2, даху будинку та фасаду будинку на рівні 9 поверху, технічного поверху 2, даху будинку, яке існувало до порушення, шляхом приведення місць загального користування та майна, яке перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку, до стану на момент введення будинку в експлуатацію.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає станом на день звернення до суду з позовною заявою 1331,20 грн.

Таким чином, судовий збір який підлягає сплаті за заявлені чотири немайнових вимоги складає 5324,80 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал платіжного документу.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодних документів на підтвердження сплати судового збору.

Водночас, позивач звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору з підстав того, що позивач не отримував жодних доходів з початку війни, так як є волонтером в благодійному фонді на безоплатній основі, на позивача накладено арешт на все його майно та кошти, піклується про батька похилого віку з інвалідністю ІІ групи та двох своїх неповнолітніх дітей, таким чином майновий стан позивача свідчить про необхідність надання відстрочення сплати судового збору у зв`язку з тяжким майновим станом до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати та є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі №420/1582/19 та від 17.09.2020 у справі № 460/3138/19.

Згідно з позицією, сформованою у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 №215/3831/16-а, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст.8 Закону України «Про судовий збір» є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Водночас, особа, яка заявляє клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 у справі №120/722/23.

При цьому, факт відсутності доходів не є безумовним підтвердженням наявності підстав для звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, оскільки позивач може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, отримувати пенсійні виплати тощо.

Висновки аналогічного змісту викладені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 28.04.2022 у справі № 9901/377/21.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до правосуддя. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати, чи відсторонення від сплати судового збору окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач вказує на те, що піклується про батька похилого віку та двох своїх неповнолітніх дітей, що дає підстави вважати про отримання доходів позивачем.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, позивачу слід надати доказ про сплату ним судового збору у розмірі 5324,80 грн., у вигляді оригіналу платіжного документу.

- позивачем належним чином не завірено додатки до позовної заяви;

Зі змісту поданої позовної заяви убачається, що сторона позивача, в межах п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що у позивача перебувають оригінали документів зазначених додатків до позову, окрім, документів зазначених у п. 20-27, які перебувають у т.ч. у відповідача.

Разом з тим, жодний з наведеного у переліку додатків до позовної заяви, як для суду так і для сторони відповідача не засвідчений належним чином.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За приписами ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частиною 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви, відповідно до наведеного їх переліку.

- позивачем не надано в повному обсязі додатків до позовної заяви для суду та відповідача;

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як убачається з примірнику позовних матеріалів наданого для відповідача, позивачем надано лише копії: розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації №888 від 30.09.2008, Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 19.09.2009, Робоча документація житлового будинку АДРЕСА_2 , завіреної «Трест Київміськбуд-1», витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 , приміщення АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , акт приймання- передачі висновка експерта, рішення Київської міської ради №85/1519 від 08.11.2001, рішення Київської міської ради №118/118 від 11.07.2002, договір про інвестування об`єктів житла та культурно-соціальної сфери в Оболонському району м. Києва від 29.08.2003, дозвіл на виконання будівельних робіт №0888-Об/Р від 10.11.2008, Позитивний висновок комплексної державної експертизи від 19.04.2002, договір оренди земельної ділянки від 02.09.2002, договір про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 02.08.2005, акт визначення земельних ділянок в натурі від 12.05.2005, витяг з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відносно ОСОБА_3 , технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 (який відсутній у переліку додатків до позовної заяви).

Разом з тим, додатки визначені в описі позовної зави під номерами 6, 18-32, 34, 36-41 у примірнику для відповідача - відсутні.

Окрім того, у примірнику позовної заяви визначеної позивачем для суду, відповідно до опису додатків до позовної заяви відсутні копії документів які визначені позивачем під номерами 6, 19, 27-28, 30, 34, 36-37, 40-41.

Суд звертає увагу позивача на те, що надані додатки до позовної заяви як для суду так і для відповідача не засвідченні належним чином.

Таким чином, позивачу необхідно надати для суду та відповідача належним чином засвідчені копії документів, відповідно до визначеного позивачем опису додатків до позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із поданої до суду у паперовому вигляді позовної заяви, позивач при зверненні до суду із позовом надав у паперовому вигляді п`ять примірників позовних заяв, які містять лише перших два додатки зазначених із переліку, інші, як зазначив позивач, направив засобами електронного зв`язку, як для суду так і для інших учасників.

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, позивачу необхідно надати зазначені у позовній заяві належним чином завірені додатки до позовної заяви у паперовому вигляді для всіх учасників справи.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_10 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування спільним майном, припинення права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олексій ДИБА