БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/361/5276/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участю секретаря Тихоненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Савинського С.М. через підсистему Електронний суд звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що з 09.08.1997 року між нею та ОСОБА_4 укладений шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що між подружжям у 2016 році виник побутовий конфлікт, що призвів до прийняття поспішного, емоційного рішення про розірвання шлюбу, оскільки розбіжності мали побутовий характер і були спричинені непорозумінням, які на той час сторони не змогли врегулювати мирним шляхом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2016 року по справі № 361/4345/16-ц шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано.

Фактично менше як через місяць після винесення вказаного рішення про розірвання шлюбу позивач з ОСОБА_4 примирились і з 17 вересня 2016 року продовжили спільно проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дати смерті ОСОБА_4 ).

Акцентувала увагу, що у період з 17 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дати смерті ОСОБА_4 ) ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами, крім як одне з одним, не перебували.

Починаючи з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з повномаштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_4 мобілізувався до лав Збройних Сил України та виконував свій військовий обов`язок із захисту держави. Незважаючи на складні умови воєнного часу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували підтримувати зв`язок та піклуватися один про одного.

На ім`я меншого сина ОСОБА_3 надійшло сповіщення сім`ї №465 про те, що його батько, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 героїчно загинув у бою в населеному пункті с. Погребки Суджанського району Курської області російської федерації, виконуючи свій військовий обов`язок та захищаючи незалежність і територіальну цілісність нашої держави.

Для родини ця втрата стала неймовірно тяжким ударом, адже ОСОБА_4 був не лише головою та опорою сім`ї, а й моральною підтримкою, наставником, захисником.

Дані обставини підтверджуються копією довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, копією сповіщення сім`ї №465 та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .

Наголошувала, що втрата ОСОБА_4 стала для неї важким і болісним ударом, який вона важко переносила. Зокрема, попри біль від втрати, ОСОБА_1 брала участь у похованні свого загиблого чоловіка, що показує її близькі родинні стосунки з загиблим і те, що вони фактично проживали разом.

Однак, звертає увагу, що станом на момент звернення з даною позовною заявою відповідач ОСОБА_2 , старший син позивача, заперечує проти можливості отримання ОСОБА_1 даної грошової виплати та свою позицію обґрунтовує наявністю рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/11482/25 від 02 травня 2025 року. Беручи до уваги вказане судове рішення відповідач стверджує, що виключно він, а також ОСОБА_5 (батько ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 (менший син ОСОБА_4 ) мають право на грошові виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

З огляду на вищевикладені обставини та з метою захисту свого законного права та встановлення відповідних фактів, що мають юридичне значення, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами щодо встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою від 05.12.2025 провадження у справі були відкрито та справу призначено до судового розгляду.

22 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_2 через підсистему Електронний суд подав відзив на позовну заяву, в якій зазначав, що йому, як сину загиблого батька достовірно відомо, що стосунки між його покійним батьком та матір`ю мали тривалий та стійкий характер, який сформувався ще досить давно. Тобто, цю обставину він повністю визнає та підтверджує. З 09 серпня 1997 року до 2016 року тривалий час його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. У цьому шлюбі народилися ІНФОРМАЦІЯ_4 я та 13 серпня 2003 року його менший брат, ОСОБА_3 . У 2016 році між батьками виникла побутова сварка, яка стала причиною того, що вони емоційно й поспіхом вирішили розлучитися. Формально шлюб був розірваний, але в реальному житті це нічого не змінило. Вони одразу після розлучення продовжували фактично проживати разом у їх спільному домі, разом робили всі звичні побутові справи, підтримували одне одного у щоденних питаннях, разом планували сімейні витрати та доглядали за відповідачем і його братом. Фактично їхнє сімейне життя тривало так само, як і до розлучення: вони залишалися близькими людьми, мали спільний побут, спільні турботи та спільну відповідальність. Після того, як вони помирилися, їхні стосунки повністю відновилися, і до моменту загибелі батька мама була для нього найближчою та найважливішою людиною. З 24 лютого 2022 року, коли росія почала повномасштабне вторгнення в Україну, батько був мобілізований і пішов служити в Збройні Сили України, виконуючи свій обов`язок захищати нашу державу. Незважаючи на те, що він був на службі та далеко від дому, він завжди знаходив час, щоб підтримувати зв`язок із родиною, дбати про них і цікавитися їх справами. Наголошував, що вони постійно спілкувалися телефоном та по відеозв`язку, а коли батько отримував відпустку, то вони завжди проводили цей час разом, зокрема їздили на спільний відпочинок, відвідували гостей. Такий тісний зв`язок їх сім`я підтримувала аж до моменту його смерті. Він залишався частиною їх сімейного життя, надавав підтримку та був для сім`ї опорою навіть у складні часи. ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько загинув, захищаючи країну. Це був страшний удар, особливо для мами, бо він завжди піклувався про них і був дуже важливою частиною їх життя. Дивлячись на те, як вони жили всі ці роки, він не можє заперечувати той факт, що його мама і батько дійсно довготривалий час проживали разом, навіть після розлучення. З 2016 року і до самої загибелі тата вони фактично залишалися як одна сім`я, вели спільне господарство та виховували мене з братом.

Щодо отримання виплати його матір`ю акцентував увагу, що його матір вже зверталась до суду з цього приводу, і вже було рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2025 у справі №361/11482/24 та постанова Київського апеляційного суду від 28.10.2025 у цій же справі, де їй відмовили. Він орієнтувався на те, що вже сказали судді раніше у рішеннях. Вважав, що якщо вже є рішення і суд вже розібрався в цьому питанні, то це питання вже вирішене остаточно і так має бути. Саме тому не хотів, щоб вона отримувала ці виплати, оскільки йому здавалося, що питання вже закрите і ніяких додаткових рішень не буде. Водночас, акцентував увагу, що якщо зараз суд розгляне цю справу і прийме рішення на її користь, він не буде цьому заперечувати і готовий погодитися з висновком суду.

Від третьої особи - ОСОБА_3 22 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, в яких він зазначав, що є рідним сином загиблого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Бере участь у цій справі як третя особа, тому хоче надати суду пояснення на підтримку доводів у позові його матері. Вказував, що повністю підтримує вимоги своєї мами, оскільки всі факти, викладені нею в позовній заяві, є абсолютною правдою. Він жив з батьками, бачив їхні стосунки щодня. Акцентував увагу, що його батьки одружилися ще в 1997 році. Це був міцний і довгий шлюб, який тривав аж 19 років. Через кілька років, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у них народився його старший брат, ОСОБА_2 , а згодом, ІНФОРМАЦІЯ_5 , на світ з`явився і він. Вони росли у повноцінній, люблячій родині. Батьки все життя працювали, дбали про дім і про них з братом. Майже 20 років шлюбу сформували між ними такий міцний зв`язок, який неможливо було розірвати лише документом. У 2016 році у батьків виник серйозний конфлікт та непорозуміння, внаслідок чого вони прийняли рішення офіційно розірвати шлюб. На наступний день після розлучення, коли емоції вщухли, батьки зрозуміли, що це рішення було поспішним, оскільки їх пов`язує довготривале спільне життя, діти та багаторічна любов один до одного. Тому, незважаючи на офіційне розлучення, батько нікуди не поїхав і не покинув їх. Батьки помирилися і продовжили жити разом. Вони з мамою, як і раніше, залишалися найближчими людьми, продовжували вести спільний побут, розпоряджались спільним бюджетом, разом вирішували всі проблеми. Фактично, вони залишалися чоловіком і дружиною. Коли 24 лютого 2022 року росія почала повномасштабне вторгнення, їх життя змінилося, але сім`я не розпалася. Батько пішов захищати державу, вступивши до лав Збройних Сил України. Незважаючи на війну, відстань та постійну небезпеку, він завжди був із ними. Аж до моменту його трагічної загибелі сім`я активно підтримувала цей тісний зв`язок. Вони щодня зідзвонювалися, постійно спілкувались по відеозв`язку. Батько завжди питав: Як там мама? Як ви?. Мама дуже активно з ним комунікувала. Він постійно бачив і чув, як вона його підтримувала, робила все, щоб підняти йому бойовий дух, і він це дуже цінував. Більше того, коли у батька випадала відпустка і коли мав змогу приїхати додому, вони проводили цей час разом, всією сім`єю, навіть їздили на спільний відпочинок та провідати рідних в їх місто, щоб побути всім разом. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько загинув, захищаючи нашу Батьківщину. Це була непоправна втрата для усіх. Але найважче зараз мамі, адже вона втратила людину, з якою була разом аж цілих 27 років. Підтверджує всі обставини, викладені мамою у позові, бо він був свідком їхнього примирення, зокрема бачив на власні очі їхнє спільне життя, чув їхні розмови та жарти, бачив їхню взаємну турботу до останнього дня.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Савинський С.М. не з`явилися, 05 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд подали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та треті особи, сповіщенні про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилися.

05 лютого 2026 року від відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 через підсистему Електронний суд надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Кожен зокрема зазначав, що позов визнають.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку.

09 серпня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладений шлюб. Від спільного шлюбу вони мають дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2016 року по справі № 361/4345/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано.

Однак після винесення вказаного рішення про розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_4 почали знову жити разом, вести спільний побут, мати спільний бюджет. Про дані факти свідчать скріншоти листування з інтернет-месенджерів, спільні сімейні фотографії, відео спільного проводження часу.

Починаючи з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з повномаштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_4 мобілізувався до лав Збройних Сил України та виконував свій військовий обов`язок із захисту держави. Незважаючи на складні умови воєнного часу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували підтримувати зв`язок та піклуватися один про одного.

Як вбачається з ксерокопії сповіщення сім`ї №465 від 16.09.2024 року № 2505 було сповіщено ОСОБА_3 , що його батько солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стрілець-номер обслуги 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , вірний військовій присязі, в бою за нашу Батьківщину, під час виконання бойового завдання, загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 поблизу н.п. Погребки, Суджанського району, Курської області, російської федерації.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.08.2024 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місце смерті російська федерація, Курська область, Суджанський район, село Погребки.

Позивач займалась організацією і проведенням поховання ОСОБА_4 .

З огляду на вищевикладені обставини та необхідність на сьогоднішній день встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу, від чого залежить подальше оформлення позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, права на отримання інших пільг, передбачених законодавством, можливість реалізації свого права як члена сім`ї військовослужбовця, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, а саме: фотографій спільного відпочинку, прогулянок з ОСОБА_4 , святкувань підтверджується факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт проживання батька з матір`ю однією сім`єю.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів в тому числі віднесено встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Так для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Суд зазначає, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 552/4291/22.

Вирішуючи даний спір, суд констатує, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 з 2016 року до дня смерті останнього, зокрема докази ведення спільного господарства, спільного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю.

За таких обставинах, позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 247, 258, 265, 293, 315, 354-355 ЦПК України, ст.ст.1246, 1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , однією сім`єю як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу після розірвання шлюбу з 17 вересня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дати смерті ОСОБА_4 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Червонописький