У Х В А Л А

"09" лютого 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі: головуючої судді - Петровської М.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

1. стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 17 861 грн (оплата по трьох провадженнях за фіктивне вселення);

- основну суму стягнення включаючи стягнути з ОСОБА_1 судовий збір відповідача у розмірі 1 546,56 грн за ВП №78027768;

- виконавчий збір у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн за ВП №78981948;

- витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 315 (триста п`ятнадцять) грн за ВП №78981835;

2. стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 78 900 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн;

3. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені у зв`язку з поданням цієї заяви у розмірі 1 211,20;

4. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 орієнтовні витрати пов`язані з копіюванням документів та поштових витрат 2 000 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30.01.2026 у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.02.2026 на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи №296/14786/25 проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування клопотання вказала, що необхідність проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін зумовлена характером спірних правовідносин, наданням додаткових пояснень щодо обставин справи (зокрема, щодо підтвердження фактів, пов`язаних із фіктивним вселенням та обгрунтування розміру моральної шкоди).

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вирішуючи подане позивачкою клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, в тому числі: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на викладені норми, враховуючи, що предметом позову є стягнення матеріальної та моральної шкоди, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також характер спірних правовідносин у справі, доказування у якій не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд також зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін здійснюється із дотриманням основних засад цивільного судочинства, тому позивачка має змогу реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, подавати заяви по суті справи, докази, клопотання, з врахуванням особливостей, передбачених ЦПК України для розгляду справ такої категорії.

Керуючись статтями 19, 259-261, 268, 274, 277, 353 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська