З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Есер М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-
28 вересня 2025 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Родина зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Починаючи з 2019 року до служби у справах дітей неодноразово надходила інформація від правоохоронних органів про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків.
Під час обстеження умов проживання встановлювалося, що житло перебуває у занедбаному стані, у квартирі брудно, відчувався неприємний запах, а також були ознаки зловживання відповідачкою алкогольними напоями.
У 2019 році ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Однак, тимчасове покращення умов проживання після проведення профілактичної роботи, у 2021 році дитину вже було тимчасово влаштовано до закладу охорони здоров`я за актом про знайдену дитину, після чого у березні 2021 року її повернуто матері.
У 2025 році до служби у справах дітей знову надійшла інформація від закладу освіти про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків: дитина систематично приходила до школи не підготовленою до занять, іноді мала неохайний вигляд, а мати телефонувала педагогам з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час відвідування сім`ї працівниками школи встановлено, що квартира перебуває у занедбаному стані, у ній відчувається запах тютюнового диму, а електропостачання відключене за борги.
Згодом під час профілактичного рейду «Діти вулиці» малолітню ОСОБА_3 було виявлено на прибудинковій території без нагляду дорослих; дитина повідомила, що змушена тривалий час перебувати на вулиці, оскільки мати не відчиняє двері квартири і не дає їй ключів. У зв`язку з цим дитину було поміщено до закладу охорони здоров`я, а в подальшому - до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а 15.05.2025 її взято на облік як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах.
Зібрані матеріали свідчать, що відповідачка продовжує зловживати алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя, ніде не працює, не допускає фахівців соціальних служб до помешкання та не виконує їх рекомендацій, що підтверджується інформацією поліції, центру соціальних служб та поясненнями сусідів.
У 2025 році ОСОБА_2 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. При цьому, матір фактично не бере участі у житті дитини, відвідувала її в центрі реабілітації лише один раз та періодично телефонує у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на тривале ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків питання про доцільність позбавлення її батьківських прав розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини 05.06.2025 та 07.08.2025, за результатами чого рекомендовано звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_1 .
Посилаючись на викладене, позивач просить суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2
- передати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування.
- стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
- направити копію рішення суду до Солом?янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення змін до актового запису про народження № 1592 від 19.04.2016 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.
29.09.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
10.10.2025 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 13.10.2025 відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
17.12.2025 від представника позивача надійшла заява в якій вона просить закрити підготовче провадження по справі без участі представника та призначити справу до розгляду по суті.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила та відзиву на позов не надала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки представником позивача подане відповідне клопотання.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що матір?ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.04.2016, актовий запис №1592, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Реєстру територіальної громади міста Києва відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як свідчать матеріали справи, у період з серпня 2019 року по січень 2020 року під час проведення районних профілактичних рейдів «Діти вулиці» спеціалістами Служби спільно з працівниками Служби у справах дітей та сім`ї КМДА, Центру соціальних служб та сектору ювенальної превенції Солом`янського управління поліції родину відвідували за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час візитів встановлено, що помешкання перебуває у незадовільному стані, речі та меблі занедбані, у квартирі брудно, наявний стійкий неприємний запах, а також помічено ознаки схильності матері до вживання алкоголю.
З ОСОБА_2 була проведена профілактична бесіда щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків та створення належних умов проживання дитини.
01.10.2019 постановою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винуватою за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У результаті проведеної профілактичної роботи ОСОБА_2 виконала рекомендації спеціалістів Служби та фахівців Центру соціальних служб. Під час чергового візиту 30.01.2020 встановлено, що належні умови для проживання дитини створені.
У лютому 2021 року до Служби надійшло повідомлення КНП «Дитяча клінічна лікарня № 3» Солом`янського району м. Києва про влаштування малолітньої ОСОБА_1 за актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я як знайденої дитини.
З урахуванням того, що мати створила належні умови проживання, виконала рекомендації фахівців та перебувала під соціальним супроводом, у березні 2021 року малолітню ОСОБА_3 повернуто до родини ОСОБА_2 .
У квітні 2025 року до Служби повторно надійшов лист середньої загальноосвітньої школи № 12 м. Києва про те, що учениця 2-Б класу ОСОБА_4 протягом навчального року не завжди готова до уроків, не виконує домашні завдання, іноді має неохайний вигляд. Також зафіксовано випадки, коли матір телефонувала вчителю з ознаками алкогольного сп`яніння.
Під час відвідування родини заступником директора, соціальним педагогом та класним керівником встановлено, що помешкання перебуває в занедбаному стані, відчувався запах тютюну. Зі слів ОСОБА_2 , у квартирі відключено електроенергію за борги.
За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Солом`янського району м. Києва від 17.04.2025 декларація з лікарем-педіатром на дитину укладена. Водночас під час телефонної розмови медичні працівники помітили, що мова ОСОБА_2 була сплутаною та нечіткою, вона не розуміла запитань і плуталася у відповідях.
30.04.2025 під час проведення районного профілактичного рейду «Діти вулиці» спеціалісти Служби спільно з працівниками Служби у справах дітей та сім`ї КМДА та інспектором сектору ювенальної превенції відвідали родину за місцем проживання, однак обстежити умови проживання не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.
Під час спілкування з мешканцями будинку з`ясовано, що ОСОБА_2 зловживає алкоголем і неналежно виконує батьківські обов`язки. Дитина, зі слів сусідів, часто перебуває на вулиці до пізнього вечора, оскільки мати не дає їй ключів від квартири.
На прибудинковій території було виявлено малолітню, яка назвалася ОСОБА_5 . Дитина повідомила, що змушена перебувати на вулиці, оскільки мати не відчиняє двері квартири, а ключів у неї немає.
Враховуючи зазначені обставини, малолітню ОСОБА_6 поміщено до Центру дитячої медицини КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5» на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про знайдену дитину та її доставку.
У подальшому дитину ОСОБА_6 влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї КМДА.
15.05.2025 Службою у справах дітей та сім`ї, ОСОБА_1 взято на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах.
Згідно з інформацією Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві від 19.05.2025, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно: сусіди повідомили, що вона часто зловживає алкоголем, а з квартири лунає галас.
Під час чергових візитів 26.05.2025, 11.06.2025 та 03.07.2025 двері помешкання ніхто не відчинив. За словами сусідів, ОСОБА_2 продовжує зловживати алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя, ніде не працює, а до помешкання приходять особи, з якими вона розпиває спиртні напої.
09.06.2025 постановою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності та визнано винуватою за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
З інформацій Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї КМДА від 21.07.2025 вбачається, що ОСОБА_2 відвідувала доньку лише один раз, не проводжала і не зустрічала її після літнього оздоровлення, а також періодично телефонувала дитині у стані алкогольного сп`яніння.
За листом Центру соціальних служб від 23.07.2025 відомо, що матір не впускає фахівців до помешкання і не виконує їхні рекомендації.
Оскільки ОСОБА_2 тривалий час не проявляла батьківської уваги та турботи, не виявляла бажання повернути дитину на виховання в родину, питання про доцільність позбавлення її батьківських прав заслухано 05.06.2025 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській РДА, на яке вона не з`явилася. Питання повторно розглянуто 07.08.2025, матір знову не з`явилася.
Висновком комісії Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.09.2025 рекомендовано ініціювати судовий розгляд щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно з приписами п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі №459/3411/18).
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не здійснює належного нагляду за дитиною, не забезпечує її фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює необхідних умов для проживання, харчування, медичного догляду та освіти.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Враховуючи встановлені обставини, які доводять винну поведінку відповідачки та неможливість зміни її ставлення до виховання дитини без судового втручання, з урахуванням найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_1 , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У ст. 166 СК України викладені правові наслідки позбавлення батьківських прав відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав:
1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;
2) перестає бути законним представником дитини;
3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;
4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;
5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);
6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Крім того, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Стаття 180 Сімейного кодексу України говорить про те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тобто 18 років.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Матеріали справи не містять доказів чи працює відповідач та який дохід отримує, оскільки відповідачем жодних пояснень до суду у даній справі, чи своїх заперечень проти позову не надано.
Разом з тим, визначені законом підстави та фактичні обставини справи,які встановлені судом не звільняють відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів на утримання власної доньки.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частині від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 28 вересня 2025 року і до повноліття дитини.
Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню частково.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн. та вимогу майнового характеру у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись ст.ст. 19, 150, 152, 155, 164, 166,167, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН про права дитини, ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133,137, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273,280-283 ЦПК України, суд,-
Позов Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Передати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на опікування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації,як органу опіки та піклування.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частині від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 28 вересня 2025 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 4239,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.03.2026.

Суддя: О.М. Букіна