печерський районний суд міста києва
Справа № 757/663/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судових засідань Когут Н. В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, - Ковальової А.Г.,

представника відповідача Офісу Генерального прокурора - Бурдюх Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Литвинової Ірини Валеріївни від розгляду справи № 757/663/24-ц за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, бездіяльністю органів державної влади,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Печерського районного суду м. Києва Литвинової І.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, бездіяльністю органів державної влади.

В підготовчому засіданні 04 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді від розгляду цивільної справи № 757/663/24-ц на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Представник відповідача ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, Ковальова А.Г., представник відповідача Офісу Генерального прокурора Бурдюх Є.І. щодо задоволення заявленого відводу заперечили, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши заяву позивача про відвід, думки представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як визначено у ч.ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відтак, оскільки заява позивача про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме заявлена в підготовчому засіданні, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, в обґрунтування заяви про відвід позивач зазначив, що головуючим суддею Литвиновою І.В. неодноразово порушено конституційні принципи здійснення правосуддя, а отже існують сумніви щодо її неупередженості.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Позивачем не наведено обставин, які б свідчили про упередженість головуючого судді та могли б бути підставою для відводу, а також не надано суду доказів.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, а тому суд вважає, що заявником не зазначено та не доведено будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Проаналізувавши підстави відводу головуючому судді Литвинової І.В., суд дійшов висновку про його необґрунтованість.

Разом з цим, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України передбачено обов`язок судді заявити самовідвід за наявності підстав, зазначених, зокрема, і в п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді).

Оскільки позивач в судовому засіданні неодноразово висловлював міркування щодо незаконності дій головуючого, проявляв неприязне ставлення до суду, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді, упередження конфліктних ситуацій, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи вкладене, керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Литвинової Ірини Валеріївни від розгляду справи № 757/663/24-ц за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, бездіяльністю органів державної влади.

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, бездіяльністю органів державної влади.

Цивільну справу № 757/663/24-ц (провадження № 2-1968/26) передати для визначення складу суду, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІ.В. Литвинова