Провадження № 2/161/1403/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Ващук В.В.,

представника позивача Гринчука І.С.,

представника відповідача 1 Лавренюка Б.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» про визнання поширеної інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» (далі КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» (далі ТОВ «ІА «Конкурент», відповідач 2) про визнання поширеної інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги, з врахуванням уточнених позовних вимог від 14.10.2025 року, обґрунтовані тим, що відповідачами поширено щодо позивача недостовірну інформацію у формі твердження щодо завищених у 3-4 рази закупівельних цін на продукти, крадіжок на харчуванні дітей, наявності махінацій із дороговартісним харчуванням та поширено інформацію у формі оціночних суджень у принизливій, непристойній, дискредитуючій, негативній формі задля цілеспрямованого виставлення позивача та його посадових осіб, як не доброчесних при закупівлі продуктів харчування та надання послуг харчування, що спричинило шкоду діловій репутації комунального підприємства.

Зокрема, стверджує, що 24.05.2024 року на засіданні постійної комісії з питань генерального планування, будівництва, архітектури та благоустрою, житлово-комунального підприємства, екології, транспорту та енергоощадності, яке транслювалося онлайн в мережі Інтернет, а відеозапис наявний у відкритому доступі на офіційному вебсайті Луцької міської ради, за присутності керівника КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» Шмід С.В., відповідач 1, як депутат міської ради, усно озвучив недостовірну інформацію щодо закупівельних цін на окремі позиції продукції. В подальшому, на цьому ж засіданні комісії, керівником позивача було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитися з роботою підприємства та одержати відомості, які його цікавлять, при цьому, наголосивши на тому, що озвучена ним інформація про закупівельні ціни не відповідає дійсності.

Однак, вказує, що попри надані пояснення керівника підприємства на комісії та погодження надати документи з підтвердженням реальних закупівельних цін, відповідач 1 в цей же день 24.05.2024 року, через соціальну мережу Інтернету Facebook, на особистій сторінці « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 розмістив допис «Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей». Даний допис був доведений до широкого кола осіб та містив недостовірну інформацію, щодо цін на закупівлю комбінатом окремих груп товарів в порівняні з вартістю тих же продуктів у магазині, та які значно перевищують ринкові ціни, що викликало негативну соціальну оцінку позивача в очах читачів, яка виразилась у гнівних та обурливих коментарях.

Разом з тим, зазначає, що на головній сторінці вебсайту з доменним іменем konkurent.ua у мережі Інтернет, що належить ТОВ «ІА Конкурент» ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено завідомо неправдиву та дискредитуючу позивача інформацію/заголовок « ОСОБА_2 . Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей», який також містив гіперпосилання на публікацію «Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами, - депутат». Дана публікація містить негативний зміст та спрямована на підбурення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих і завдає шкоди діловій репутації підприємству.

Вказує, що позивач звертався до відповідачів 1,2 із заявою від 27.05.2024 року про спростування недостовірної інформації, визнання факту допущеного порушення та публічного вибачення, однак жодних дій вчинено не було і відповіді не надано.

Також, вважає, що такими діями, відповідачі завдали позивачу моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації юридичної особи, оскільки, комунальне підприємство здійснює господарську діяльність у сфері шкільного харчування, в тому числі, учнів пільгових категорій. Відповідно співпрацює з комунальними закладами загальної середньої освіти, вчителями і батьківськими комітетами, що є чутливою соціальною сферою та після систематичного оприлюднення відповідачами недостовірної та негативної інформації, позивач виглядає в очах педагогів, батьків у негативному світлі. З врахуванням уточнених вимог, оцінює моральну шкоду завдану підприємству в розмірі 30000 грн. по 15000 грн. з кожного із відповідачів.

З наведених вище підстав позивач просить суд: визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування», поширену ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» у соціальній мережі Facebook і у мережі Інтернет на вебсайті з доменним іменем konkurent.ua та зобов`язати відповідачів спростувати, шляхом оприлюднення в соціальній мережі Facebook на сторінках « ОСОБА_2 », «Конкурент новини Луцька та Волині» та в мережі Інтернет з доменним іменем konkurent.ua у 10 (десятиденний) строк після набрання чинності рішення суду, його резолютивної частини, наступну інформацію:

1) «Пропоную вам ознайомитися з цінами, за якими Комбінат закуповував окремі групи товарів (в дужках орієнтовна вартість того ж продукту в Сільпо): картопля - 60 гривень (30 грн.), цукор - 120 гривень (40 грн.), свинина - 520 гривень (200 грн.) філе куряче - 520 гривень (170 грн.), гречка - 175 гривень (50 грн.), яйце -14 гривень за штуку (4 грн.)»;

2) «Комунальне підприємство «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» купує продукти за доволі не ринковими цінами. Зокрема, свинину та курятину за 520 грн/кг, молоко по 160 грн/л, а яйця по 14 грн»;

3) «Окремі ціни на позиції, які купує комбінат: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина і філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн/шт, гречка 175 грн/кг»;

4) «Різниця між закупівлями комбінату і цінами у крамниці дуже дивує. Ціна комбінату: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина 520 грн/кг, філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн, гречка 175 грн/кг. Як бачимо, то на деякі позиції ціна різниться в комбінату більше в 3-4 рази».

Також, просить суд, стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» по 15000 грн. з кожного на користь Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» для відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати у справі.

Відповідач 1 та його представник у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, позовні вимоги не визнали. В обґрунтування даної позиції, представник відповідача 1 вказує, що ОСОБА_1 є депутатом Луцької міської ради, членом Громадської організації «Свідомі» та отримавши анонімне звернення із даними по цінах на продукти харчування КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування», які були значно завищеними, порівняно з ринковими, дійсно на засіданні комісії 24.05.2025 року, в межах своїх повноважень виніс дану інформацію для обговорення та керівник позивача не заперечила щодо озвучених цифр, і вказала, що озвучені цифри це не ціни на продукти, а ціни на «послуги харчування» («заложена затратна частина») без надання підтверджуючих документів. Вважав, що саме така бездіяльність керівництва позивача щодо ненадання підтверджуючих документів і стала підставою для публікації першого допису в соціальній мережі Facebook 24.05.2024 року із вказівкою на ціни, за якими комбінат закуповував окремі групи товарів та вважав, що вказана інформація публікувалась ОСОБА_1 не з метою приниження ділової репутації позивача, а з метою донесення інформації щодо ситуації у м. Луцьку та громаді щодо харчування у закладах освіти.

Також, зазначив, що в подальшому, після отримання листа від 27.05.2024 року від позивача, адресованого відповідачу 2, ОСОБА_1 виправив формулювання у своєму дописі в соціальній мережі Facebook від 24.05.2024 року, вказавши на ціни, за якими КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» харчує дітей у школах, замість «комбінат закуповує», хоча такі ціни все одно є вищими за ринкові.

Однак, не зважаючи на це, ряд медіа, почали викривлювати інформацію та заявляти про «закупівельні ціни», посилаючись на виправлену публікацію ОСОБА_1 .

Крім того, стверджує, що за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення як «…вчинення посадовими особами КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» неправомірних дій, що полягали в завищенні цін при закупівлі продуктів харчування», тому, відповідачу 1, як заявнику, безпосередньо відомо, що у даному кримінальному провадженні досліджується інформація щодо цін на продукти та є аналогічна тим обставинам, які суд має встановити в даній цивільній справі.

Таким чином, вважає, що поширена відповідачем 1 інформація була реалізацією його обов`язку як депутата Луцької міської ради, а наявність оціночних суджень, які позивач просить визнати недостовірною інформацією та правдивістю фактичних тверджень ОСОБА_1 , не є порушенням прав позивача, а тому підстави, як для задоволення позову загалом, так і для відшкодування моральної шкоди, зокрема, відсутні.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 вважає позовні вимоги заявлені до ТОВ «ІА Конкурент» необґрунтованими, такими, що не містять належних та допустимих доказів поширення товариством недостовірної інформації та вчинення ним порушень немайнових прав позивача чи завдання шкоди його діловій репутації.

Зокрема, стверджує, що позивач проявляє недобросовісні дії та намагається шляхом виривання фраз з контексту та опускаючи важливі факти, створити уявлення в суду про те, що саме відповідач 2 поширив інформацію «Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей», а не ОСОБА_2 , та в даному випадку товариство надало лише ресурс для розміщення публікації ОСОБА_3 і не може нести відповідальність за його зміст, оскільки, публікація здійснювалася не від імені товариства, а чітко вказаним автором публікації.

Також, вказує, що заголовок «Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами, - депутат» є цитатою депутата, а тому даний заголовок є відтворенням дійсного висловлювання особи, відтак, інформація, яка у ньому міститься є достовірною, тому що таке висловлювання мало місце і не може розглядатися як твердження про те, що дійсно Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами. Щодо змісту даного допису, то позивач не згадав про примітку, в якій зазначено «про це повідомив депутат міської ради від фракції Громадський рух «Свідомі» ОСОБА_2 під час засідання профільної комісії міськради, тому таку інформацію відповідач 2 не поширював, а лише довів до відома, що така була озвучена депутатом міської ради і не ствердив її як достовірну чи недостовірну, а фактично зафіксував, що така подія мала місце і сумніви у ринковості цін були вказані депутатом під час засідання комісії.

Таким чином, вважає, що ТОВ «ІА Конкурент» не є поширювачем жодної недостовірної інформації чи інформації, яка принижує ділову репутацію позивача, а також, відсутні будь-які докази завдання моральної шкоди та її розміру, зокрема, що внаслідок описаних вище публікацій позивач втратив замовлення, прибуток, постачальників чи звільнення працівників, а тому позов не підлягає до задоволення.

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року, яка занесена в протокол судового засідання, зобов`язано позивача здійснити переклад матеріалів позову та ухвали суду про відкриття провадження у справі на англійську мову, для виконання вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, а саме вручення судових документів іноземній юридичній особі, яка є відповідачем у справі - Meta Platforms, Inc.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року заяву представника позивача про роз`яснення судового рішення від 08 жовтня 2024 року повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про роз`яснення судового рішення від 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року позовну заяву КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» до ОСОБА_1 , ТОВ «ІА Конкурент», Meta Platforms, Inc. про визнання поширеної інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог до Meta Platforms, Inc. залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року призначено судово-лінгвістичну семантико-текстуальну експертизу, провадження у справі зупинено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника відповідача 1 залишено без задоволення, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2024 року про залишення без розгляду позовних вимог до Meta Platforms, Inc. - без змін.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року прийнято уточнену позовну заяву позивача від 14 жовтня 2025 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав з підстав у ній зазначених. Просив позов задовольнити.

Відповідач 1 та його представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Просили відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні позов також не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» є юридичною особою публічного права та належить до сфери управління виконавчого комітету Луцької міської ради, основним видом діяльності якого є постачання інших готових страв (а.с. 32-38 том І).

Відповідач ОСОБА_1 є депутатом Луцької міської ради, головним редактором ТОВ «Контент менеджмент груп», юридична адреса: 43010, м. Луцьк, пр. Волі, 49а (а.с. 39-48 том І).

Відповідач ТОВ «ІА Конкурент» є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності якого є діяльність інформаційних агентств, юридична адреса: 43010, м. Луцьк, пр. Волі, 49а. Має в користуванні доменне ім`я konkurent.ua. Директор ОСОБА_1 (а.с. 50-56, 73-74 том І).

Судом встановлено, що 24.05.2024 року на засіданні постійної комісії Луцької міської ради з питань генерального планування, будівництва, архітектури та благоустрою, житлово-комунального підприємства, екології, транспорту та енергоощадності ОСОБА_1 здійснив висловлювання: «Пропоную вам ознайомитися з цінами, за якими Комбінат закуповував окремі групи товарів (в дужках орієнтовна вартість того ж продукту в Сільпо): картопля - 60 гривень (30 грн.), цукор - 120 гривень (40 грн.), свинина - 520 гривень (200 грн.) філе куряче - 520 гривень (170 грн.), гречка - 175 гривень (50 грн.), яйце -14 гривень за штуку (4 грн.)» (а.с. 270 том І).

Також, із матеріалів справи вбачається, що 24.05.2024 року о 17:44 год. на особистій сторінці « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач 1 розмістив допис «Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей» (далі публікація №1) (а.с. 142-143 том І).

Вказаний допис мав наступний зміст (дослівно):

«Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей

Є в Луцьку комунальне підприємство Комбінат шкільного та студентського харчування.

Підприємство максимально непублічне, адже ви не побачите його закупівель в Прозорро. І не побачите руху коштів через казначейство.

Хоча на підприємстві працює понад 150 людей і обслуговують вони майже всі школи міста, подивитися, по чому ж закуповлює продукти Комбінат, ми не можемо.

Навіть мені як депутату приблизно сказали «піди відпочинь».

!! А поки я чекатиму відповіді на своє депутатське звернення, пропоную вам ознайомитися з цінами, за якими Комбінат закуповував окремі групи товарів (в дужках орієнтовна вартість того ж продукту в Сільпо):

картопля - 60 гривень (30 грн.)

цукор - 120 гривень (40 грн.)

свинина - 520 гривень (200 грн.)

філе куряче - 520 гривень (170 грн.)

гречка - 175 гривень (50 грн.)

яйце -14 гривень за штуку (4 грн.)

!! Отож, Комбінат без тендерів закуповлює в «правильних» підприємців продукти за «правильними» цінами, які в 2-3 рози вищі ринкових.

Ми впритул наблизилися до відмітки «яйця по 17».

І до слова, за 2023 рік комунальне підприємство при обороті в 73 млн гривень отримало прибутку…(а тут згадайте, і перевірте, наскільки ви близькі до істини) 33 тисячі гривень!

І скажіть, ви вірите в те, що це…неподобство може відбуватися без відома міського голови Ігоря Поліщука? Я ні.

Більше цікавого, на моєму ТГ https:bit.ly/48KQCqU І ЮТУБІ - https:bit.ly/44Y2Pri» (а.с. 142 том І).

Крім того, на головній сторінці вебсайту з доменним іменем konkurent.ua у мережі Інтернет, що належить ТОВ «ІА Конкурент» 24.05.2024 року 18:05 хв. було розміщено інформацію/заголовок « ОСОБА_2 . Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей», який також містив гіперпосилання на публікацію «Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами, - депутат» (далі публікація №2) (а.с. 148-154 том І).

Вказаний допис, поміж іншого, містив такі вислови:

1) «Комунальне підприємство «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» купує продукти за доволі не ринковими цінами. Зокрема, свинину та курятину за 520 грн/кг, молоко по 160 грн/л, а яйця по 14 грн»;

3) «Окремі ціни на позиції, які купує комбінат: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина і філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн/шт, гречка 175 грн/кг»;

4) «Різниця між закупівлями комбінату і цінами у крамниці дуже дивує. Ціна комбінату: картопля 60 грн/кг (у супермаркеті - 29,89 грн/кг), молоко 160 грн/л (у супермаркеті - 41,19 грн/л), свинина 520 грн/кг (у супермаркеті 140 грн/кг), філе куряче 520 грн/кг (у супермаркеті 162,6 грн/кг), цукор 120 грн/кг (у супермаркеті - 35 грн/кг), яйце 14 грн (у супермаркеті 4,13 грн/шт.), гречка 175 грн/кг (у супермаркеті -30,79 грн/кг). Як бачимо, то на деякі позиції ціна різниться в комбінату більше в 3-4 рази».

Розміщення вищезазначеної інформації у мережі Інтернет з відкритим доступом в соціальній мережі Facebook на сторінках «Андрій Лучик», «Конкурент новини Луцька та Волині» та в мережі Інтернет з доменним іменем konkurent.ua ТОВ «ІА «Конкурент» зафіксовано протоколами №1, №2 огляду та фіксації змісту веб-сторінок від 27.05.2024 року за участю адвоката Матвіїва В.М. та керівника КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» ОСОБА_4 та підтверджено звітом за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес від 20.06.2024 року №196/2024-ЗВ (а.с. 126-184 том І).

Вищезазначені публікації №1, №2, на думку позивача, містять в собі фактичні твердження, оскільки, описують нібито факти неправомірної діяльності підприємства, а саме у завищені закупівельних цін на продукти, крадіжках на харчуванні дітей та наявності махінацій із дороговартісним харчуванням, чим порушують ділову репутацію КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування».

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2024 року на адресу відповідача 2 було надіслано лист №21 про спростування недостовірної інформації шляхом: донесення до загалу, що на вебпорталі ІА «Конкурент» у повідомленні «Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами, - депутат», було опубліковано неправдиву інформацію; визнання факту допущеного порушення та вибачитися публічно перед Луцьким комбінатом шкільного і студентського харчування; спростування неправдивої інформації щодо закупівельних цін та видалення заголовку «Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей» (а.с. 257-259 том І).

Відповіддю ТОВ «ІА «Конкурент» від 25.06.2024 року, повідомлено позивача, що редакція ТОВ «ІА «Конкурент» частково внесла зміни в текст, проте, щодо спростування неправдивої інформації щодо закупівельних цін, просила надати підтверджуючі документи, які засвідчують, що інформація дійсно є неправдивою і такою, що підлягає спростуванню (а.с. 50 том 2).

Відтак, у судовому засіданні належним чином доведено факт поширення відповідачами інформації для широкого кола осіб, яка містилася у вищезазначених публікаціях №1, №2. Зазначену обставину не заперечували відповідачі у відзиві, письмових поясненнях та судових засіданнях.

Разом з тим, заперечуючи позовні вимоги позивача, відповідач 1 та його представник посилалися на те, що інформація подана у дописі на сторінці Facebook була уточнена за зверненням позивача, щодо закупівельних цін перевіряється в рамках кримінального провадження, а відповідач 2, посилався на те, що не є поширювачем жодної недостовірної інформації щодо позивача, оскільки, лише довів до відома, що така інформація була озвучена депутатом міської ради з чітким зазначенням автора такої публікації.

Однак, суд не погоджується з такими запереченнями сторони відповідачів з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

При цьому, за змістом статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі статтею 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 Цивільного кодексу України).

Статтею 277 Цивільного кодексу України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Таким чином, предметом позову в яких є спростування недостовірної інформації, слід враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2024 року у справі № 910/23597/17.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Європейський суд з прав людини 02 червня 2016 року (остаточне - 17 жовтня 2016 року) ухвалив рішення у справі № 61561/08 «Інститут економічних реформ проти України», де, розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес.

У цьому рішенні суд проводить відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № № 761/32924/19 від 22.11.2021 року.

Відтак, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися в процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Оцінюючи вищезазначені судом публікації №1, № 2 (а.с. 142-143, 148-154 том І) на предмет наявності у них оціночних суджень чи тверджень щодо позивача, а також поширення інформації у формі неправдивих, перекручених відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його діяльності та право відповідачів на свободу слова та необхідністю втручання з боку держави у ці права, суд зазначає наступне.

Щодо публікації №1 від 24.05.2025 року 17:44 хв. та публікації №2 від 24.05.2024 року 18:05хв., досліджених судом лише в межах уточнених позовних вимог від 14.10.2024 року, то згідно висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 26.05.2025 року №СЕ-19/123-25/4694-ЛД, який підготовлений судовими експертами Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, встановлено:

1) Цитата, взята із висловлювання, зробленого ОСОБА_1 24.05.2024 року на засіданні постійної комісії Луцької міської ради з питань генерального планування, будівництва, архітектури та благоустрою, житлово-комунального підприємства, екології, транспорту та енергоощадності («Пропоную вам ознайомитися з цінами, за якими Комбінат закуповував окремі групи товарів (в дужках орієнтовна вартість того ж продукту в Сільпо): картопля - 60 гривень (30 грн.), цукор - 120 гривень (40 грн.), свинина - 520 гривень (200 грн.) філе куряче - 520 гривень (170 грн.), гречка - 175 гривень (50 грн.), яйце -14 гривень за штуку (4 грн.)») містить певну інформацію про КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування», однак, вона не виражена в принизливій чи непристойній формі, оскільки, не виходить за межі загальноприйнятих моральних норм і не ображає нічиєї гідності. Через неправильне трактування сутності закупівельних і відпускних цін наведена в цитаті інформація має дискредитуючий характер для КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування», оскільки, підриває довір`я до нього.

2) Цитата («Комунальне підприємство «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» купує продукти за доволі не ринковими цінами. Зокрема, свинину та курятину за 520 грн/кг, молоко по 160 грн/л, а яйця по 14 грн») фактичне твердження, що має дискредитуючий характер, але позбавлене непристойного і принизливого змісту.

3) Цитата («Окремі ціни на позиції, які купує комбінат: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина і філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн/шт, гречка 175 грн/кг») та цитата («Різниця між закупівлями комбінату і цінами у крамниці дуже дивує. Ціна комбінату: картопля 60 грн/кг (у супермаркеті - 29,89 грн/кг), молоко 160 грн/л (у супермаркеті - 41,19 грн/л), свинина 520 грн/кг (у супермаркеті 140 грн/кг), філе куряче 520 грн/кг (у супермаркеті 162,6 грн/кг), цукор 120 грн/кг (у супермаркеті - 35 грн/кг), яйце 14 грн (у супермаркеті 4,13 грн/шт.), гречка 175 грн/кг (у супермаркеті -30,79 грн/кг). Як бачимо, то на деякі позиції ціна різниться в комбінату більше в 3-4 рази») є фактичними твердженнями, тому що вказані ціни можна перевірити за накладними. Інформація має дискредитуючий характер через неправильне трактування сутності закупівельних і відпускних цін, чим підривається довір`я до Комбінату (а.с. 136-173 том 4).

Вказаний висновок судової експертизи є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, ґрунтується на матеріалах справи і чинному законодавстві, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом по справі.

При цьому, оцінюючи загальний тон вищезазначених цитат, що вжиті відповідачами у публікаціях №1, №2, суд вважає, що такі висловлювання є твердженнями про факти, оскільки, така інформація подана у вигляді критики цінової політики підприємства у формі негативного судження про його діяльність з ознаками злочину та має дискредитуючий характер.

Крім того, як вбачається з роздруківок коментарів, що містяться під публікаціями №1, №2 в мережі Інтернет, інформація доведена відповідачами до широкого кола осіб, викликала негативне ставлення суспільства, зокрема, до діяльності позивача, вважаючи, підприємство та його посадових осіб такими, що «крадуть», «наживаються на дітях» і ін. (а.с. 60-65 том 1).

Таким чином, інформація, поширена відповідачами щодо закупівельних цін на продукти харчування для шкіл здійснена у спосіб стверджувального висловлювання у формі повідомлення про існування конкретних фактів, що реально існують та які можна перевірити, тобто єфактичним твердженням, а не оціночним судженням, а тому така інформація може бути перевірена на предмет достовірності.

Відтак, у даному випадку тягар доведеності достовірності інформації, поширеної про позивача лежить на відповідачах, як осіб, які поширили таку інформацію, позивач лише доводить сам факт її поширення.

Із матеріалів справи встановлено, що 14.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» із депутатським зверненням №90, в якому, у зв`язку із зверненням виборців з приводу роботи підприємства, просив надати перелік контрагентів, які надавали роботи, послуги чи постачали товари комунальному підприємству у 2022, 2023 та 2024 році з розбивкою по роках (а.с. 227 том 2).

У відповідь на дане звернення, за вих. №13 від 25.03.2024 року позивачем надана ОСОБА_1 запитувана інформація (а.с. 228-233 том 2).

08.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із депутатським зверненням №99, в якому, у зв`язку із зверненням виборців з приводу роботи підприємства, просив надати інформацію за 2024 рік щодо цін та постачальників за наступними категоріями продуктів: картопля, яблука, свинина, філе куряче, борошно, цукор (а.с. 234 том 2).

У відповідь на подане звернення, позивачем 20.05.2024 року надана відповідь про те, що для підготовки обґрунтованої відповіді потрібен додатковий час та є необхідність продовження строку розгляду зазначеного депутатського звернення додатково на 10 робочих днів на підставі ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (а.с. 235 том 2).

Однак, як зазначалося вище, 24.05.2024 року, відповідачами у соціальній мережі Facebook та на вебсайті ІА «Конкурент» були розміщенні публікації «Як в Луцьку крадуть на харчуванні дітей» та «Луцький комбінат шкільного харчування купує продукти за дуже завищеними цінами, - депутат».

Разом з тим, слід зазначити, що після розміщення відповідачами спірної інформації, за зверненням відповідача 1 Слідчим відділом Луцького РУП ГУНП у Волинській області було внесено відомості до ЄРДР за №0000107 від 27.05.2024 року за ч. 4 ст. 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем у великих розмірах).

Постановою Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 23.11.2024 року зазначене кримінальне провадження щодо можливого привласнення посадовими особами Департаменту освіти Луцької міської ради, закладів освіти Луцької міської ради та КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» закрито. В ході досудового розслідування не встановлено відомостей, які б свідчили про вчинення посадовими особами злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із відсутністю в їх діях жодного з елементів цього складу злочину, оскільки встановлено реальну вартість закупівлі продуктів харчування, яка є середньоринковою на момент закупівлі, відповідно інформація, викладена у зверненні ОСОБА_5 не знайшла свого підтвердження (а.с. 212-215 том 3).

Також, представником відповідача 1 надано копію витягу з ЄРДР від 21.02.2025 року, щодо відкриття кримінального провадження № 0000795 за ч. 4 ст. 191 КК України за ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2025 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинення посадовими особами КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» неправомірних дій, що полягали в завищенні цін при закупівлі продуктів харчування (а.с. 222 том 4).

Будь-якої іншої інформації щодо даного кримінального провадження на день розгляду справи відповідачем 1 та його представником суду не надано.

Відтак, судом достеменно встановлено, що спірні публікації, які містили фактичні твердження щодо закупівельних цін комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» на продукти харчування були розміщенні в мережі Інтернет 24.05.2024 року без попередньої перевірки їх на достовірність.

Крім того, на думку суду, подача спірної інформації саме таким чином відповідачем 1, 2, була усвідомленою із розумінням відповідних наслідків таких дій.

Також, суд звертає увагу на те, що у відповідь на адвокатський запит представника відповідача 1, позивачем були надані запитувані документи, а саме договори на поставку товарів 2023-2024 років з видатковими накладними за січень-червень 2024 року, які містили вичерпну інформацію про закупівельні ціни КП «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» на окремі групи продуктів (а.с. 36-97 том 3).

При цьому, будь-яких доводів, встановлених на підставі аналізу поданих позивачем на адвокатський запит представника відповідача 1, та таких що підтверджують правдивість цитат щодо закупівельних цін наведених у спірних публікаціях від 24.05.2024 року стороною відповідача 1 надано не було та таких не здобуто під час розгляду справи.

Доводи відповідача 2 про те, що ТОВ «ІА Конкурент» не є поширювачем жодної недостовірної інформації чи інформації, яка принижує ділову репутацію позивача, оскільки, автор публікації чітко вказаний у публікації №2, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №439/1469/15-ц, зроблено висновок, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких, позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

У даній справі, позивачем встановлено та підтверджено належними доказами, що власником вебсайту https://konkurent.ua на якому поширювалася недостовірна інформація щодо позивача є володілець облікового запису ТОВ «ІА «Конкурент», тому поряд з автором публікації, відповідач ТОВ «ІА «Конкурент» є таким, що створив технологічну можливість та умови для поширення інформації, а тому вважається таким, що поширив недостовірну інформацію щодо позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході розгляду даної справи, відповідачі не надали суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував правдивість спірної інформації, поширеної ними стосовно позивача, що була викладена судом вище і стосується предмета спору.

Тому, суд приходить до висновку, що поширена інформація, що зазначена у заяві про уточнення позовних вимог від 14.10.2025 року, внаслідок аналізу судом змісту публікацій №1, №2 та наданих доказів, є недостовірною.

Доводи відповідача 1 щодо внесення уточнень, а саме шляхом внесення виправлень формулювання у своєму дописі в соціальній мережі Facebook від 24.05.2024 року, вказавши на ціни, за якими КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» харчує дітей у школах, замість «комбінат закуповує», не спростовують висновків суду, оскільки, така заміна понять не вплинула на зміну думки читачів щодо діяльності підприємства.

Щодо інших доводів відповідачів, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, зміст поширеної недостовірної інформації про нібито незаконне збагачення позивача на закупівельних цінах на продуктах харчування для шкіл Луцької територіальної громади, завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки, спрямована на створення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих. При цьому, суд врахує ту обставину, що у суспільстві існує стійке розуміння того, що «привласнення бюджетних коштів», «заробляння на дітях» під час протистояння українського народу збройній агресії російської федерації, суперечить загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Таким чином, за характером висловлювань поширена відповідачами 1, 2 дискредитуюча інформація про позивача, а також з врахуванням висновку судової експертизи, є фактичними твердженнями, оскільки, спірні публікації №1, №2 містять викривлені ціни на окремі групи продуктів, які на думку відповідачів є закупівельними, проте правдивість такої інформації не знайшла свого підтвердження, то суд вважає, що така інформація завдає шкоди діловій репутації позивача, а тому права позивача підлягають захисту шляхом її спростування у відповідності до вимог ст. 277 ЦК України.

Вимога щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди також підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач пов`язує завдання йому моральної шкоди поширенням інформації, що викликало негативну оцінку відносно підприємства та його посадових осіб в очах педагогів навчальних закладів, батьків і батьківських комітетів, з якими співпрацює та надає послуги позивач, а також суспільства в цілому, що як наслідок тягне дискредитацію підприємства.

Враховуючи ту обставину, що з вини відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, суд приходить до висновку, що з відповідачів, слід стягнути в користь позивача суму в розмірі по 15000 грн. з кожного за завдану моральну шкоду.

Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує, масштаб негативних наслідків, роботу із чутливою соціальною сферою та після систематичного оприлюднення відповідачами недостовірної та негативної інформації, позивач виглядає в очах педагогів, батьків у негативному світлі, що завдає шкоди репутації підприємства.

Суд також враховує ту обставину, що відповідачі відмовилися в добровільному порядку задовольнити письмове звернення позивача щодо спростування поширеної інформації в позасудовому порядку.

На думку суду, відшкодування по 15000 грн. кожним із відповідачів за завдану моральну шкоду є достатнім для задоволення потреб позивача та є співмірним із заподіяною йому шкодою.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» про визнання поширеної інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування», поширену ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» у соціальній мережі Facebook і у мережі Інтернет на вебсайті з доменним іменем konkurent.ua, наступну інформацію:

1) «Пропоную вам ознайомитися з цінами, за якими Комбінат закуповував окремі групи товарів (в дужках орієнтовна вартість того ж продукту в Сільпо): картопля - 60 гривень (30 грн.), цукор - 120 гривень (40 грн.), свинина - 520 гривень (200 грн.) філе куряче - 520 гривень (170 грн.), гречка - 175 гривень (50 грн.), яйце -14 гривень за штуку (4 грн.)»;

2) «Комунальне підприємство «Луцький комбінат шкільного та студентського харчування» купує продукти за доволі не ринковими цінами. Зокрема, свинину та курятину за 520 грн/кг, молоко по 160 грн/л, а яйця по 14 грн»;

3) «Окремі ціни на позиці, які купує комбінат: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина і філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн/шт, гречка 175 грн/кг»;

4) «Різниця між закупівлями комбінату і цінами у крамниці дуже дивує. Ціна комбінату: картопля 60 грн/кг, молоко 160 грн/л, свинина 520 грн/кг, філе куряче 520 грн/кг, цукор 120 грн/кг, яйце 14 грн, гречка 175 грн/кг. Як бачимо, то на деякі позиції ціна різниться в комбінату більше в 3-4 рази».

Зобов`язати ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» спростувати поширену відносно Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» недостовірну інформацію, шляхом оприлюднення в соціальній мережі Facebook на сторінках « ОСОБА_2 », «Конкурент новини Луцька та Волині» та в мережі Інтернет з доменним іменем konkurent.ua у 10 (десятиденний) строк після набрання чинності рішення суду, тексту резолютивної частини судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент» на користь Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування», , адреса місцезнаходження: 43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 29.

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Конкурент», адреса місцезнаходження: 43000, м. Луцьк, пр. Волі, 49 а. Волинської області, .

Повне судове рішення складене та підписане 09.02.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК