справа № 278/6144/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
І. СУТЬ СПРАВИ
Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася із позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути з останнього суму завданих внаслідок незаконної порубки дерев збитків в розмірі 7 949,22 грн.
У обґрунтування заявленого позивач повідомив, що у вересні 2024 року під час здійснення заходів щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища позивачем встановлено, що поблизу с. Глибочок Житомирського району Житомирської області на земельній ділянці за орієнтованими географічними координатами 50.0985674, 28.3577147 відповідачем була здійснена незаконна рубка 11 дерев породи сосна без спеціального дозволу.
За вказаним фактом у жовні 2024 року стосовно ОСОБА_1 складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який останній сплатив добровільно.
Водночас, позивачем повідомлено відповідача про те, що його незаконні дії призвели до завдання шкоди навколишньому середовищу на суму 7 949,22 грн, яку останньому запропоновано відшкодувати добровільно. Однак, така пропозиція заявника залишилася без належного реагування ОСОБА_1 , а тому позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом.
ІІ. ПРОЦЕДУРА СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про існування цього спору, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та свого ставлення щодо заявлених вимог будь-яким іншим чином не висловив.
Ураховуючи викладене вище, суд уважає за необхідне здійснювати розгляд цієї справи у заочному порядку відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 020080 від 14 жовтня 2024 року, що складена Державною екологічною інспекцією Поліського округу, вбачається, що 12 вересня 2024 року об 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 поблизу с. Глибочок Житомирського району Житомирської області на земельній ділянці за орієнтованими географічними координатами 50.0985674, 28.3577147 здійснив самовільну порубку 11 дерев породи сосна без будь-яких дозвільних документів (а.с. 10 зворот -11)
Того ж дня Державною екологічною інспекцією Поліського округу стосовно ОСОБА_1 складена постанова про накладення адміністративного стягнення № 962-3.2 зі змісту якої слідує, що дії ОСОБА_1 , зафіксовані у вищевказаному протоколі, свідчать про те, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 153 КУпаП та через це підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 9 зворот-10).
Із розрахунку, проведеного позивачем, вбачається, що розмір шкоди, завданої правопорушенням ОСОБА_1 , становить 7 949,22 грн (а.с. 11 зворот).
25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 добровільно сплачений вищевказаний штраф (а.с. 9).
28 жовтня 2024 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу Величку Р.Р. скерована претензія № 146/11-12 про необхідність відшкодування завданих його діями збитків на суму 7 949,22 грн (а.с. 8).
IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Стаття 66 Конституції України вказує на те, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Врегулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною здійснюється на підставі Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» (далі -Закон).
Відповідно до ст. 12 Закону громадяни України зобов`язані: берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; вносити штрафи за екологічні правопорушення; компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.
Положення ст. 41 Закону встановлюють економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст. 68 Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Як вбачається з вимог ст. 69 Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Поміж іншого, у ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» вказано, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу; порушенні вимог охорони умов місцезростання об`єктів рослинного світу; порушенні вимог щодо охорони, використання та відтворення рослинного світу під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в дію, експлуатації споруд та об`єктів, застосування технологій, які негативно впливають на стан об`єктів рослинного світу; Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальними правилами, встановленими ст. 1166 ЦК України, для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.
Як роз`яснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову із огляду на наступне.
Як встановлено у ході розгляду справи ОСОБА_1 у вересні 2024 року здійснив самовільну порубку 11 дерев породи сосна без будь-яких дозвільних документів, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 153 КУпАП та був за це підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Разом із тим, такі незаконні дії ОСОБА_1 призвели до завдання навколишньому природному середовищу шкоди на суму 7 949,22 грн, яка повинна бути стягненою із відповідача як із завдавача такої шкоди.
VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
У порядку ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд цієї справи, що складаються із витрат по сплаті судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 02 березня 2026 року.

Суддя Віктор Мокрецький