Провадження № 2з/337/5/2026
ЄУН № 337/1310/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук І.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стадніченка Сергія Володимировича, про вжиття запобіжного заходу забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

02.03.2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стадніченко С.В. звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на будинок АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А також до набрання чинності рішення суду у справі про стягнення заборгованості по договору про надання правничої допомоги від 12.12.2026р. заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, щодо будинку АДРЕСА_1 , шляхом внесення до Єдиного державного реєстру нерухомого майна відомості про накладення арешту на вищезазначений будинок.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за виконані послуги згідно договору про надання правничої допомоги від 12.12.2022р. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб`єктом підприємницької діяльності, але матеріально забезпечений. Дохід Відповідача є змінним, його розмір напряму залежить від його дій та бажань. Позивач на законних підставах виконала умови договору правничої допомоги від 12.12.2022р., допомогла Відповідачу оформити право власності на будинок АДРЕСА_1 . Існує висока ймовірність того факту, що Відповідач може в будь-який момент, здійснити відчуження будинку АДРЕСА_1 на користь інших осіб, що може значно утруднити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступних мотивів.

02.03.2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стадніченко С.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 72376,27грн., сплачений судовий збір і витрати за оплату послуг адвоката в сумі 18000 грн.

Разом з позовом подано заяву про вжиття запобіжного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (пункти 3, 4 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд зауважує, що арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21, Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22 (провадження № 61-18041св23)).

Предметом спору, в рамках якого подана заява про забезпечення позову, є заборгованість за виконані послуги адвокатом Івахніною А.В. згідно договору про надання правничої допомоги від 12.12.2022 р. в розмірі 72376,27грн. яка складається з: суми основного боргу 60000 грн., інфляційних збитків в сумі 9572,30 грн. та 3% річних в сумі 2803,97грн.

Заява про забезпечення позову, яка не містить додатків, не має підтвердження того, що будинок АДРЕСА_1 належить відповідачеві ОСОБА_2 , не вказано вартість майна на яке просить накласти арешт, що у свою чергу перешкоджає встановленню співмірності вимог про застосування заходів забезпечення позову з позовними вимогами.

Аналіз положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України свідчить про те, що арешт може бути накладений на майно, яке належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Доказів, що будинок АДРЕСА_1 належить відповідачеві ОСОБА_2 або підлягає передачі йому, суду не надано.

Вимогу заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, щодо будинку, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру нерухомого майна відомості про накладення арешту на будинок, суд вважає такою яка не є необхідною і співмірною, також з огляду на вже наведене раніше.

Оскільки суд не вбачає підстав для накладення арешту на майно, відповідно не підлягають до задоволення і вимоги сторони позивача про встановлення заборон на вчинення дій щодо цього майна.

Таким чином наразі підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стадніченка Сергія Володимировича, про вжиття запобіжного заходу забезпечення позову, шляхом накладання арешту на будинок АДРЕСА_1 , забороною будь-яким юридичним та фізичним особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, щодо будинку АДРЕСА_1 , шляхом внесення до Єдиного державного реєстру нерухомого майна відомості про накладення арешту на вищезазначений будинок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: І.Г. Кучерук