Справа № 573/203/26
Номер провадження 2/573/269/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «есі БІЛОПІЛЛЯ» (місце знаходження: м. Білопілля, вул. Соборна, буд. 87) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

До Білопільського районноо суду Сумської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена вище позовна заява, мотивована тим, що ТОВ «есі Білопілля» з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2025 року надавало послуги по постачанню теплової енергії, обслуговуванню абонентського рахунку та обслуговуванню, ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_2 .

Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав вказані послуги, але відповідач вчасно не здійснював їх оплату, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 10472 грн 06 коп.

Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, 04.02.2026 судом здійснено запит до Білопільської міської ради Сумського району Сумської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

03.02.2026 року до відкриття провадження у справі, через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача Низового В.В., в якій останній просив позовну заяву повернути. Крім того, на підставі ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» просив вирішити питання про повернення з державного бюджету суми сплаченого при подачі позову Товариством з обмеженою відповідальністю «есі Білопілля» судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Частиною першою ст.14 ЦК України визначено що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Так само, як заявник має право на суд, він має право і відмовитися від наміру надалі підтримувати свою заяву, що відповідає пункту першому частини першої ст.37 Конвенції, оскільки Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Так, враховуючи що провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «есі Білопілля» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не відкрито, суд розцінює відповідну заяву представника позивача як заяву подану в порядку передбаченому пунктом третім частини 4 статті 185 ЦПК України, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, заява ТОВ «есі Білопілля», про повернення позовної зяви підлягає задоволенню.

Щодо повернення судового збору з державного бюджету суд зазначає таке.

Так, частиною третьою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з копії платіжної інструкції №48 від 02.02.2026 року позивачем було сплачено 2662,40 грн судового збору.

За вказаних обставин, у зв`язку із відмовою від позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 2662,40 грн.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «есі БІЛОПІЛЛЯ» (місце знаходження: м. Білопілля, вул. Соборна, буд. 87) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області (м. Суми, вул. Воскресенська, буд. 7) повернути ТОВ «есі Білопілля» (, ІПН19) судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп., який було сплачено на рахунок UA0018526, код отримувача: 37970404, банк отримувача: 899998, Казначейство України згідно платіжної інструкцї № 48 від 02.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя: