Справа № 214/1389/26
Провадження №2/214/2940/26
У х в а л а

про залишення позову без руху

"09" березня 2026 р. м.Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИГІДНА ПОКУПКА» про визнання дій щодо затримки виплати відпускних протиправними, стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних у розмірі визначеному судом, виходячи з принципу ефективного захисту порушеного права,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИГІДНА ПОКУПКА» про визнання дій щодо затримки виплати відпускних протиправними, стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних у розмірі визначеному судом, виходячи з принципу ефективного захисту порушеного права.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Так у статті 175 ЦПК України викладені вимоги щодо змісту позовної заяви.

Зокрема відповідно до положень п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно норм п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У позові позивач зазначає, що позов не містить вимог майнового характеру, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем порушується питання про стягнення грошових коштів - середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних.

Окрім того, відомості зазначені у позові суперечать долученим доказам, зокрема позивач вказує про те, що у відпустці вона перебувала у період з 02.01.2025 по 16.02.2025, тоді як відповідно табелю відпрацьованого робочого часу вбачається, що у відпустці ОСОБА_1 перебувала з 02.01.2025 по 15.01.2025 включно, табелю відпрацьованого робочого часу за лютий 2025 року позивачем не долучено.

Також у позові позивач вказує на те, що відпускні були отримані нею 07.02.2025 року (докази цьому відсутні), тоді, як з долученого до позову скріншоту видно, що 07.01.2025, 13:29 на картку для виплат № НОМЕР_1 надійшла заробітна плата, ВИГІДНА ПОКУПКА в сумі 7 235,97 грн.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися із ціною позову, а саме грошовою сумою, яку вона просить стягнути за час затримки виплати заробітної плати за час щорічної відпустки з наданням (наведенням) обґрунтованого розрахунку суми, яка на думку позивача підлягає стягненню з відповідача.

Також до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач просить суд зокрема стягнути з відповідача на свою користь суму середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних, що пов`язано з порушенням строків виплати цих грошових коштів.

Позивачем судовий збір не сплачено з посиланням на норми статей 3 та 5 Закону України про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2021 (справа №372/4328/19, провадження №61-4765св20) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою нею позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за щорічну відпустку.

Таким чином, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за щорічну відпустку є вимогою майнового характеру, а отже судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Нормами ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3328 гривень.

Позивачем заявлено дві вимоги: одна вимога немайнового характеру (визнання дій протиправними), друга вимога майнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивачу за подачу до суду позову з вимогою майнового і немайнового характеру необхідно сплатити судовий в загальному розмірі 2 662,40 грн. (3328*0,4=1 331,20*2=2 662,40 грн).

Відповідно до положень ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позов подано позивачем через «Електронний суд» застосовується коефіцієнт 0,8, відповідно сума судового збору яка підлягає сплаті складає 2 129,92 грн.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху; в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому вважаю необхідним позовну заяву залишити без руху для усунення вищевикладених недоліків.

А відтак, для розгляду судом заявлених позивачем вимог їй необхідно подати оригінал документу про сплату судового збору та позовну заяву в новій редакції з урахуванням недоліків позовної заяви, які викладені в ухвалі з наданням доказів направлення нової редакції позову відповідачу по справі.

За наявністю вищевикладених обставин позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИГІДНА ПОКУПКА» про визнання дій щодо затримки виплати відпускних протиправними, стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних у розмірі визначеному судом, виходячи з принципу ефективного захисту порушеного права не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИГІДНА ПОКУПКА» про визнання дій щодо затримки виплати відпускних протиправними, стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати відпускних у розмірі визначеному судом, виходячи з принципу ефективного захисту порушеного права - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Б. Малаховська