Провадження № 2-з/361/14/26
У Х В А Л А

про відмову у забезпечення позову

02 березня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИЛА:

23 лютого 2026 року адвокат Федоров Д.С. від імені та в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про забезпечення позову у зазначеній справі.

Заяву мотивував тим, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25 зобов`язано ОСОБА_2 :

- надати можливість спілкування, зустрічей та спільного проведення часу ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 протягом перших двох місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили (з 18 грудня 2025 року до 18 лютого 2026 року) один день на тиждень, а саме, кожної суботи з 09 год. 00 хв. ранку до 17 год. 00 хв., у присутності матері дитини ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька;

- у наступні місяці (з 19 лютого 2026 року) надати можливість спілкування, зустрічей та спільного проведення часу ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 два дні на тиждень, а саме, кожної п`ятниці та суботи, безперервно, з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. суботи, без присутності матері дитини ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням забезпечити зустріч з дитиною, проте ОСОБА_2 відмовилась виконувати рішення суду, аргументуючи це тим, що, нібито, їх малолітній син не бажає спілкуватись із батьком.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_2 добровільно виконувати судове рішення ОСОБА_1 пред`явив ухвалу до виконання у примусовому порядку. Постановою Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Броварський ВДВС) від 24 грудня 2025 року відкрито виконавче провадження № 79862505.

Постановою Броварського ВДВС від 20 січня 2026 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1 700 грн за невиконання ухвали суду, зобов`язано виконати судове рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Постановою Броварського ВДВС від 10 лютого 2026 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1 700 грн за повторне невиконання ухвали суду без поважних причин, повторно зобов`язано виконати судове рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

10 лютого 2026 року державний виконавець Броварського ВДВС направив до Броварського районного управління поліції національної поліції Київській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

14 лютого 2026 року ОСОБА_2 прибув до місця проживання відповідачки та дитини, просив відповідачку на виконання ухвали суду забезпечити його побачення із сином, про те вона такої можливості не надала, фактично відмовила у виконанні судового рішення. По зазначеному факту ОСОБА_2 був змушений звернутися до поліції, його звернення зареєстроване за № ЄО-11723.

20 лютого 2026 року державним виконавцем Броварського ВДВС прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 79862505 з виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25.

Крім цього, представник ОСОБА_1 зазначив, що 06 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та порушила питання щодо призначення судово-психологічної експертизи ОСОБА_3 .

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини зауважив, що контакт обох батьків з дитиною є основою для проведення об`єктивної достовірної судово-психологічної експертизи. Однак відповідачка повністю обмежила спілкування позивача з дитиною, що безумовно вплине на достовірність результатів цієї експертизи.

Крім того, звертав увагу суду, що нормами національного законодавства, а саме Сімейним кодексом України, а також Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У зв`язку з тим, що відповідачка перешкоджає спілкуванню із сином, навіює сину, що батько хоче його обманути, перешкоджає особистим побаченням дитини із батьком та негативно впливає на їх психоемоційний зв`язок, через можливий тривалий судовий розгляд, може бути втрачений зв`язок між батьком та дитиною, а тому є необхідність для застосування заходів забезпечення позову.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду, зокрема у справі № 947/25745/22, зазначав встановлення зустрічей батька з дитиною кожної суботи, з правом перебування дитини за місцем проживання позивача є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про встановлення місця проживання дитини, сприяння відновленню відносин та емоційного контакту дитини особисто з батьком має переважати над намаганням матері обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з ним.

Враховуючи викладене, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три дні на тиждень, а саме: з п`ятниці з 08:00 до 08:00 години ранку наступного понеділка без присутності матері ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Суддею здійснені заходи щодо витребування матеріалів справи № 361/15152/25, яка перебуває у провадженні судді Савчака С.П.

26 лютого 2026 року адвокат Федоров Д.С. через систему «Електронний суд» подав доповнення до заяви про забезпечення позову.

Зазначив, що 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 з метою мирного врегулювання спору з ОСОБА_2 та відновлення належного спілкування з дитиною подав заяву до Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради з проханням провести переговори (медіацію). 23 лютого 2026 року ОСОБА_1 надійшла відповідь на його звернення про те, що проведення медіації між ним та ОСОБА_2 наразі не є можливим, у зв`язку із відмовою останньої.

Відтак, враховуючи, що забезпечення безперешкодного спілкування батька з дитиною є необхідною передумовою як для збереження психоемоційного зв`язку, так і для забезпечення об`єктивності проведення судової психологічної експертизи у майбутньому, просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

27 лютого 2026 року адвокат Соловей О.М. від імені та в інтересах ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала заперечення на заяву про забезпечення позову.

Зазначила, що на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25 подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, на разі апеляційна скарга прийнята до розгляду та відкрито провадження.

ОСОБА_1 постійно намагається ввести суд в оману, викривити або спотворити інформацію з метою отримання позитивного рішення.

Наголошувала, що ОСОБА_2 не обмежувала сина у зустрічах із батьком, невиконання нею ухвали суду пов`язано з тим, що вона не може силоміць змусити сина побачитись із батьком, оскільки такий примус, на її думку, завдасть дитині психологічних страждань.

Усупереч бажанню сина бачитися із батьком, останній повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, нехтуючи інтересами дитини.

Враховуючи викладене просила суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову та зобов`язати сторони врегулювати питання встановлення графіку побачень шляхом медіації з метою урахування інтересів дитини.

02 березня 2026 року адвокат Федоров Д.С. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову.

Зазначив, що твердження викладені представником відповідачки у запереченнях на заяву на забезпечення позову щодо введення суду в оману є голослівною, маніпулятивною та спростовується наданої ним доказами. До моменту коли відповідачка ізолювала сина від батька вони підтримували спілкування та мали прекрасні. На його думку, позиція відповідачки про те, що дитина не бажає спілкуватися з батьком немає нічого спільного з реальністю.

Зауважив, що відповідачка із скаргами на дії державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання ухвали суду про забезпечення позову від 18 грудня 2025 року не зверталась, а тому її твердження про порушення законодавства є голослівними.

Враховуючи викладене, просив суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову суддя дійшла такого висновку.

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною передбачений у ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2023 року у справі № 551/920/22 дійшов висновку про те, що підставою для закінчення виконавчого провадження при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною є лише фактичне виконання в повному обсязі рішення боржником згідно з виконавчим документом (пункт 9 статті 39 Закону) та яке підлягає відновленню державним виконавцем за заявою стягувача у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2024 року у справі № 761/25101/20 дійшов висновку про те, що відповідно до ч. 7 -10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З матеріалів справи відомо, що у грудні 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області адвокат Федоров Д.С. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви та просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 три дні на тиждень, а саме: з п`ятниці з 08:00 до 08:00 години ранку наступного понеділка без присутності матері ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25 (провадження № 2-з/361/131/25) заяву представника ОСОБА_1 адвоката Федорова Д.С. про забезпечення позову задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 надати можливість спілкування, зустрічей та спільного проведення часу ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 протягом перших двох місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили (з 18 грудня 2025 року до 18 лютого 2026 року) один день на тиждень, а саме, кожної суботи з 09 год. 00 хв. ранку до 17 год. 00 хв., у присутності матері дитини ОСОБА_2 ,з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

Зобов`язано ОСОБА_2 у наступні місяці (з 19 лютого 2026 року) надати можливість спілкування, зустрічей та спільного проведення часу ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 два дні на тиждень, а саме, кожної п`ятниці та суботи, безперервно, з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. суботи, без присутності матері дитини ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_2 адвокат Соловей О.М. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Соловей О.М. на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року.

26 грудня 2025 року адвокат Федоров Д.С. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2026 року у

справі № 361/15152/25 (провадження № 2/361/5994/25) позов прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження призначено на 11 лютого 2026 року о 11 год. 00 год., залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Шевченківську районну в м. Києві державну адміністрацію як орган опіки та піклування та Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2026 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Постановою Броварського ВДВС від 24 грудня 2025 року відкрито виконавче провадження № 79862505 за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25.

Постановою Броварського ВДВС від 20 січня 2026 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1 700 грн за невиконання ухвали суду, зобов`язано виконати судове рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Постановою Броварського ВДВС від 10 лютого 2026 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1 700 грн за повторне невиконання ухвали суду без поважних причин, повторно зобов`язано виконати судове рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

20 лютого 2026 року державним виконавцем Броварського ВДВС прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 79862505 з виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25.

Звертаючись до суду 23 лютого 2026 року із заявою про забезпечення позову адвокат Федоров Д.С. просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три дні на тиждень, а саме: з п`ятниці з 08:00 до 08:00 години ранку наступного понеділка без присутності матері ОСОБА_2 , з правом перебування дитини за місцем проживання батька.

Вимоги заяви про забезпечення позову, яка подана адвокатом Федоровим Д.С. у грудні 2025 року та у лютому 2026 року є ідентичними.

Суддя, перевіривши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, оцінивши надані докази, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, враховуючи, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року у справі № 361/14646/25, апеляційним судом не скасовані, та діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 247, 258260, 35 -355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна