УХВАЛА

06 березня 2026 року

м. Київ

справа № 522/20976/19

провадження № 61-11503св25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року та на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2026 року касаційні скарги ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року залишено без змін.

27 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 лютого 2026 року у справі № 522/20976/19.

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, подану 27 лютого 2026 року, залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 532, 48 грн та надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії заяви або доказів доставки їм заяви до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.

05 березня 2026 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав до Верховного Суду другу заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 лютого 2026 року у справі № 522/20976/19.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки заявником не надано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про роз`яснення судового рішення передбачено сплату судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, розмір судового збору за подану заяву становить 532, 48 грн

(із розрахунку 3 328, 00 х 0, 2 х 0, 8, де 3 328, 00 грн - це розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року).

Судовий збір має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки заяви мають бути усунені шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 532, 48 грн.

Також, згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи

в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, заява була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копій цієї заяви заявник не надав.

Недоліки заяви мають бути усунені шляхом надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії заяви або доказів доставки їм заяви до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.

Керуючись статтями 43, 185 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 лютого 2026 року у справі № 522/20976/19 залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали заява вважатиметься неподаною і буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян