Дата документу 04.03.2026Справа № 554/3570/25
Провадження № 6/554/46/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2026 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Чепури Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача адвоката Лихошвай Сергій Олександрович в інтересах ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» заборгованість за договором № 1253-8424 від 11.08.2023 року, в розмірі 70500 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» 1211,20 грн. судового збору.

У лютому 2026 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище відповідача та перебування на її утриманні 2 (двох) малолітніх дітей 08.06.2021 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме просила розстрочити виконання рішення на строк 12 місяців шляхом сплати щомісячних платежів протягом 12 місяців у розмірі 5975,93 грн. на рахунок позивача.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення.

У заперечення посилався на те що відповідач добровільно погодилась на умови кредитування, отже повинна була розраховувати власні можливості та наслідки невиконання договору. Крім того, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» зазначив, що посилання ОСОБА_1 на свій матеріальний стан та відсутність постійного місяця роботи не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду. Оскільки такі обставини не стосуються предмету спору, так як на момент укладення кредитного договору відповідач усвідомлювала, що бере на себе грошові зобов`язання та повинна буде їх виконувати у повному обсязі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, повідомлялася належним чином.

Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» заборгованість за договором №1253-8424 від 11.08.2023 року, в розмірі 70500 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» 1211,20 грн. судового збору.

Скрутний матеріальний стан ОСОБА_1 та відсутність у неї грошових коштів у достатньому розмірі для повного виконання судового рішення копіями наступних документів: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_2 , відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 16.02.2026, довідкою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 від 10.02.2026.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності до ч. 1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 4-5ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, зважаючи на суму заборгованості за судовим рішенням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дотримуючись балансу інтересів обох сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, зважаючи на майновий стан відповідача, суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 07 січня 2026 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості заборгованості в загальній сумі 70500 грн. та судового збору в розмірі 1211,20 грн. на строк 12 місяців шляхом сплати щомісячних платежів протягом 12 місяців у розмірі 5975,93 грн., починаючи з дня винесення ухвали, а саме, з 04.03.2026 по 04.03.2027 у зв`язку з чим заява відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.2,12,13,81,260,261,353-355,435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Лихошвай Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року у справі №554/3570/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 в загальній сумі 70500 грн. та судового збору в розмірі 1211,20 грн. на строк 12 місяців шляхом сплати щомісячних платежів протягом 12 місяців у розмірі 5975,93 грн., починаючи з дня винесення ухвали, а саме, з 04.03.2026 по 04.03.2027.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс», код ЄДРПОУ-38548598, адреса місцезнаходження- м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407,

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації - АДРЕСА_1 .

Суддя М.О.Материнко