Справа № 361/2023/26
Провадження № 2/361/986/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування арешту на майно, накладеного за дії КПК України 1960 року,

УСТАНОВИЛА:

Адвокат Гудзима О.В. від імені та в інтересах ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав до суду зазначений позов та просив:

- скасувати арешт на невизначене майно (все нерухоме майно) ОСОБА_3 , накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України Киричок В.М. № б/н від 05 серпня 2011 року, номер запису про обтяження № 11483336 від 06 липня 2011 року;

- скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0001, належна на праві власності ОСОБА_3 , накладений згідно з постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України Киричок В.М. № б/н від 24 липня 2012 року, номер запису про обтяження № 45571796 від 13 серпня 2012 року;

- скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0012, належна на праві власності ОСОБА_3 , накладений згідно з постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України Киричок В.М. № б/н від 15 червня 2012 року, номер запису про обтяження № 12650047 від 21 червня 2012 року.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Предметом позову цієї справи є скасування арешту на майно, накладеного за дії КПК України 1960 року.

У пунктах 21.1, 21.4, 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 визначено, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за КПК України 1960 року та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

У п. 40, 41, 42 вказаної постанови також зазначено, що в разі коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому її рішенні, згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди мають враховувати той висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, у якій зафіксований відступ від попереднього (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 93), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 27.3)).

Враховуючи сформульований у цій постанові висновок у справі № 727/2878/19 про необхідність вирішення за правилами кримінального судочинства питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року, та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції суду за таких обставин Велика Палата Верховного Суду відступає від її висновку, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Наявність незакінченого кримінального провадження виключає можливість розгляду справи про звільнення майна з-під арешту за правилами цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з позовом позивач не надав відомостей щодо того, чи закрито кримінальне провадження, або розглянуто таке в суді з ухваленням судом рішення за результатами розгляду кримінальної справи, арешт накладений на майно особи, яка є учасником кримінального провадження або не була таким учасником провадження.

Надані позивачем відповіді на адвокатські запити отримані у 2018 році від Генеральної прокуратури України та Головного управління Національної поліції в Київській області не можуть бути взяті до уваги, враховуючи звернення до суду з позовом 24 лютого 2026 року.

Крім цього, суддя зауважує, що у відповідь на адвокатський запит адвоката Гудзими О.В. від 28 січня 2026 року щодо надання інформації про наявність у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальні провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копій постанов про накладення арешту на майно № б/н від 05 серпня 2011 року, 15 червня 2012 року, 27 липня 2012 року, які були винесені старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС Україні Киричок В.М., копії постанови про закриття кримінального провадження або інформацію про рух кримінального провадження, в межах якого накладено арешт на майно ОСОБА_3 , Головним слідчим управлінням Національної поліції України роз`яснено, що власником і розпорядником Єдиного реєстру досудових розслідувань є держава в особі Офісу Генерального прокурора.

Проте, ані позивач, ані його представник до Офісу Генерального прокурора із запитами про отримання інформації про наявність у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальні провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час звернення до суду з цим позовом не звертались.

Наведене вище позбавляє суд можливість встановити юрисдикційну підсудність даної справи та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, визначається спосіб усунення недоліків, а саме: подання позовної заяви у новій редакції з урахуванням вимог ст. 175 ЦПК України з наданням належних доказів, які будуть підтверджувати право позивача на звернення до суду із цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Позовна заява в новій редакції повинна бути подана з урахуванням вимог ст. 177 ЦПК України.

Дані недоліки мають бути усунені у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заявуОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування арешту на майно, накладеного за дії КПК України 1960 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Гізатуліна