Номер провадження: 22-ц/813/1758/26
Справа № 501/5351/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області в особі свого представника Лоскутова Владислава Сергійовича

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 січня 2025 року

у справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: ТОВ «Глобал Лоджистік», Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК»,

в с т а н о в и в:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області, треті особи: ТОВ «Глобал Лоджистік», Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 28.10.2025 Головне управління ДПС в Одеській області в особі свого представника Лоскутова В.С. звернулося до суду з апеляційною скаргою через підсистему «Електронний суд» та одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, постачаючись на введення в країні воєнного стану, обмеженість роботи Головного управління ДПС в Одеській області через повітряні тривоги, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку та інших необхідних благ для здійснення функцій.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 січня 2026 року визнано неповажними причини пропуску строку вказані у клопотанні Головного управління ДПС в Одеській області в особі свого представника Лоскутова Владислава Сергійовича на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2024 року, скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме вказати інші поважні причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою із наданням відповідних доказів.

Визнаючи причини пропуску неповажними, суд виходив з того, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Вказані скаржником в заяві підстави для поновлення строку - обмеженість роботи Головного управління ДПС в Одеській області через повітряні тривоги, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку та інших необхідних благ для здійснення функцій не є поважними в розумінні закону, оскільки після отримання в електронному кабінеті ухвали Одеського апеляційного суду від 28.04.2025 про повернення апеляційної скарги 30.04.2025, заявник вдруге звернувся з апеляційною скаргою лише 28.10.2025, тобто за спливом 6 місяців, що вочевидь не відповідає засадам добросовісності у здійсненні своїх процесуальних прав та обов`язків учасником справи. При цьому, судом вказано, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, скаржником не доведено, що зазначені ним обставини унеможливили подачу апеляційної скарги у визначений законодавством строк і що вказане стало можливим лише у строк понад 9 місяців.

26.01.2026 на виконання ухвали суду скаржник надіслав заяву про усунення недоліків, в якій вказує, що у представника Головного управління ДПС в Одеській області велике навантаження, перебої з електропостачанням, систематичні повітряні тривоги (що зумовлює працівників державного органу переміститися в укриття та покинути своє робоче місце) також вплинули на повторний строк звернення з апеляційною скаргою. Головне управління ДПС в Одеській області вважає за необхідне скористатися своїм правом та повторно звертається до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою і просить суд надати йому можливості на захист своїх прав, а як наслідок й державних інтересів, так як однієї з головних функцій скаржника є наповнення дохідної частини Державного бюджету України, а до того ж з наведених у апеляційній скарзі обставин та підстав явно випливають порушення прав заявника, що призводять до втрат Державного бюджету України значної суми коштів.

Посилаючись на Лист торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, зазначає, що засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними та невідворотними.

Крім того, вказує, що ДПС - бюджетна та неприбуткова установа та не є розпорядником і отримувачем судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України на здійснення судочинства та функціонування органів судової влади та не має відповідного бюджетного призначення або стабільного бюджетного асигнування (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів) по сплаті судового збору.

Інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Скаржнику було роз`яснено, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Частиною третьою статті 350 ЦПК України передбачено, що особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскаржуване рішення ухвалено 14.01.2025.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги, з урахуванням положень ч. 3 ст. 124 ЦПК України, є 20.01.2025.

Апеляційна скарга сформована за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» - 28.10.2025, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2025 Головне управління ДПС в Одеській області вперше звернулося до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2025 повернута скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 14.03.2025.

Вказану ухвалу суду від 28.04.2025 Головне управління ДПС в Одеській області отримало в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 30.04.2025 о 12:05:01 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 114зв)

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедент ній практиці Європейського суду з прав людини.

Щодо посилання заявника на Лист торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, апеляційний суд вказує таке.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 1ст. 617 ЦК та ст. 14-1 Закону Про торгово-промислові палати в Україні).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

ТПП України листом від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія рф проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону Про торгово-промислові палати в Україні, а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Отже, кожен суб`єкт господарювання має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Апеляційний суд наголошує на тому, що заявником не повідомлено та не надано доказів щодо того, в чому саме полягає вплив введення військового стану на його звернення із апеляційною скаргою з пропуском строку понад 6 місяців та чому саме введення військового стану і яким чином впливає на такі процесуальні дії заявника.

Суд зазначає, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, особливо з огляду на процесуальний статус заявника, який є позивачем у справі, тобто ініціатором теперішнього судового провадження.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Питання поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, його вирішення покладається на розсуд суду. Такими причинами можуть бути обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню відповідними доказами. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи виправдовують втручання у принцип «res judikata» наведені заявником підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що представником скаржника в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, наданому на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не наведено обставин, які унеможливили подання апеляційної скарги в п`ятиденний строк, тому вказані представником скаржника причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними причинами строку.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Тобто, заявник як ініціатор розгляду судової справи, має самостійно або через свого представника, з розумним інтервалом часу цікавитись стадією розгляду ініційованого питання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки скаржником не було наведено вмотивованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області в особі свого представника Лоскутова Владислава Сергійовича на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 січня 2025 року.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький