Справа №949/106/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковташ Василь Данилович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, який зареєстрований 19 грудня 2020 року Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 91. Одночасно просить стягнути з відповідачки судові витрати з оплати судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 91. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту укладення шлюбу відносини між позивачем та відповідачкою поступово почали погіршуватися, що відобразилося на їхніх стосунках. З березня 2025 року сторони не проживають разом. Стосунки між ними напружені, почуття любові та поваги один до одного втрачено, вони стали зовсім чужими людьми, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка на даний час проживає з іншим чоловіком, ведення спільного господарства між сторонами остаточно припинено. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини.

До початку судового засідання від представника позивача адвоката Ковташа Василя Даниловича надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує.

Від відповідачки до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Також, оскільки вона визнає позовні вимоги, просить повернути позивачу 50 % сплаченого ним судового збору при поданні даного позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 грудня 2020 року. Шлюб зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 91. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2020 року (а.с.8).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Дубровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8 зворот).

Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивач просить розірвати шлюб без надання строку для примирення, оскільки надання такого строку не виправить стан шлюбних відносин, наведені у позовній заяві обставини тривають протягом тривалого часу, а попередні спроби примирення результатів не дали.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Згідно п.10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Що стосується позовних вимог щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

З матеріалів справи також вбачається, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн., що підтверджується квитанцією № 8404-4373-0121-9761, платіжною інструкцією на переказ готівки № 1.50637897.1 від 27 січня 2026 року, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 11).

З огляду на те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті подала заяву про визнання позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 532,48 грн.

Водночас, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню інша частина сплаченого судового збору, що становить 532,48 грн.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст.104,105,110,112 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 142, 223, 259, 263265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 19 грудня 2020 року Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено актовий запис № 91, розірвати.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, , повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 8404-4373-0121-9761, платіжна інструкція на переказ готівки № 1.50637897.1 від 27 січня 2026 року, у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 17 серпня 2011 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_6 , виданий 11 січня 2021 року, орган, що видав 5617.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.