П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Миколаїв

справа №490/10751/25

провадження №22-ц/812/539/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Чулупа О. С. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

19 грудня 2025 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його майбутнього позову про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на іпотечне майно, яку обґрунтовував наступним.

Заявник зазначав, що 02 лютого 2021 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики, за умовами якого він передав ОСОБА_5 у позику грошові кошти у сумі 100 000 дол. США, що на дату укладання договору було еквівалентно 2 808 600,00 грн, строком до 01 серпня 2022 року. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К. Т. та зареєстрований в реєстрі за №86.

Цього ж дня між ним та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К. Т. та зареєстрований в реєстрі за №87.

Також 02 лютого 2021 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, який посвідчений тим же нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №88. Предметом іпотеки є цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Станом на дату подання заяви позичальник борг не повернув. Поручитель також не виконав своїх зобов`язань, передбачених договором поруки.

У зв`язку з цим заявник має намір звернутися до ОСОБА_6 із позовними вимогами про:

1) стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 02.02.2021 у сумі 100 000 дол. США, що станом на день подання позову еквівалентно 4 250 000,00 грн, 3% річних за несвоєчасне повернення боргу у сумі 425 465,75 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики у сумі 382 849,32 грн, інфляційних втрат у сумі 1 496 902,44 грн, що разом становить 6 555 217,51 грн;

2) звернення стягнення на предмет іпотеки: цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за ціною предмета іпотеки, визначеною при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань за договором позики, а все нерухоме майно ОСОБА_5 перебуває під арештом за рішенням суду, заявник просив вжити заходи забезпечення позову, а саме, накласти арешт на житловий будинок загальною площею 329,3 кв. м, житловою площею 191,3 кв. м з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 587673205, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , та земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0749, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 659673205, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок загальною площею 329,3 кв. м, житловою площею 191,3 кв. м, матеріали стін: цегла, опис: житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 587673205, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0749, площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 659673205, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постановляючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок, які належать ОСОБА_2 , буде співмірним із позовними вимогами, які має намір заявити заявник. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначав, що застосовані судом заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами. Суд першої інстанції не пересвідчився у тому, яка вартість предмета іпотеки на момент звернення заявника до суду із заявою про забезпечення позову, та вартість майна, на яке заявник просить накласти арешт. На момент розгляду заяви про забезпечення позову вартість предмета іпотеки становить 13 700 000 грн, що повністю покриває заявлені позовні вимоги. Застосовані судом заходи забезпечення позову перевищують межі забезпечених майбутніх вимог та створюють дисбаланс інтересів сторін.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, чи дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та не пересвідчився у тому, чи дійсно між сторонами існує реальний спір.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

02 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 (Позикодавець) передав до підписання цього договору, а ОСОБА_5 (Позичальник) прийняв у власність грошові кошти у сумі 2 808 600,00 грн, що еквівалентно 100 000 дол. США. Позичальник зобов`язався повернути позику у доларах США або еквівалентну на день сплати суму у гривні в будь-який час, але не пізніше 01 серпня 2022 року. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний додатково до загальної суми сплатити на вимогу позикодавця суму боргу у розмірі 3% річних від простроченої суми. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К. Т. та зареєстрований в реєстрі за №86.

Цього ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К. Т. та зареєстрований в реєстрі за №87. За умовами договору ОСОБА_2 (Поручитель) поручився перед позикодавцем за виконання ОСОБА_5 у повному обсязі обов`язків, передбачених договором позики, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники.

Також 02 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К. Т. та зареєстрований в реєстрі за №88. Предметом іпотеки є цілий житловий будинок АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:010:0022 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна. Вартість предмета іпотеки сторони договору оцінили в 2 808 600,00 грн.

Згідно з висновком оцінювача ПП «Консалтингова фірма Снейл» станом на 05 серпня 2025 року ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 становить 13 700 000,00 грн.

З консультації щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості №48/26 від 26.01.2026, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо», вбачається, що ймовірна ринкова вартість умовного об`єкту нерухомості житлового будинку по АДРЕСА_1 становить 4 227 600,00 грн, що еквівалентно 98 000,00 дол.США.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25 листопада 2025 року вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 329,3 кв.м, житловою площею 191,3 кв.м та земельну ділянку за цією ж адресою з кадастровим номером :01:003:0749, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка).

З консультації щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості №698/25/2 від 02.12.2025, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо», випливає, що ймовірна ринкова вартість умовного об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_2 (земельна ділянка та домоволодіння) становить 3 485 700,00 грн, що еквівалентно 82 325,00 дол.США.

У листопаді 2025 року ОСОБА_4 надіслав Паламарюкам вимоги щодо погашення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки.

30 грудня 2025 року ОСОБА_4 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором позики від 02.02.2021 у сумі 6 555 214,51 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 січня 2026 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_4 .

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України, серед іншого, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що зважаючи на обставини справи, позовні вимоги та надані докази, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність забезпечення майбутніх позовних вимог ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на належний поручителю житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2 .

Позивачем на час розгляду його заяви про забезпечення позову не було доведено відповідність виду забезпечення позову, який він просив застосувати щодо майна поручителя, позовним вимогам з урахуванням наданих ним доказів.

До того ж сукупна вартість вказаного вище нерухомого майна та предмету іпотеки є неспівмірною з позовними вимогами, оскільки вона їх перевищує, навіть виходячи з вартості майна, вказаної оцінювачем у консультаціях щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості, що надавалися позивачем.

Крім того суду не було надано доказів намагання власника майна реалізувати його.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 05 березня 2026 року.