РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» (далі - ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», товариство) звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2020 року № 148075 у розмірі 25 249,50 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 249,50 - заборгованість за процентами та комісією за користування позикою, а також суму сплаченого при поданні цього позову судового збору в сумі 2 423,00 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» зазначило, що 26 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» (23 червня 2025 року назву було змінено на Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі украдено договір позики. За умовами вказаного договору ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання про надання позики виконало у повному обсязі, перерахувало позичальнику на картковий рахунок кошти в сумі 5 000,00 грн. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього перед позикодавцем утворилась заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач погасити відмовляється. У зв`язку з викладеним ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» змушене звернутись до суду із вказаними позовними вимогами.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2025 року матеріали позовної заяви ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Срібнянського районного суду Чернігівської області.

Матеріали справи надійшли до Срібнянського районного суду Чернігівської області 30 грудня 2025 року.

Згідно з протоком розподілу справи між суддями справу передано для розгляду судді Нагорній Н.Г.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Справу призначено на до розгляду 11 год. 00 хв. 04 лютого 2026 року. Копію ухвали надіслано сторонам.

16 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лабовкіна О.О., надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ».

У відзиві на позов ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» відповідач проти задоволення позову заперечує, вказує, що договір, про який йдеться у позовній заяві, він не укладав та не підписував ні договір позики, ні паспорт позики як шляхом використання одноразового ідентифікатора, так і в будь-який інший спосіб, в інформаційно-телекомунікаційних системах не реєструвався, жодних взаємовідносин з ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» не мав. Також вказує, що коштів від ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» не отримував, а лист ТОВ ФК «ЕЛАЄНС» № 148075 від 01 вересня 2025 року про перерахування на його рахунок коштів в сумі 5 000,00 грн не може слугувати доказом, оскільки не є розрахунковим та первинним фінансовим документом. Крім того, зазначає, що розрахунок заборгованості не є належним доказом правильного обчислення сум, стягнення яких вимагає позивач, оскільки не містить формулу розрахунку та пояснення щодо методу розрахунку та арифметичних дій. Оскільки він не укладав договору позики та не отримував кошти від позивача у борг, відповідач вважає що і проценти та комісія за таким договором позики нараховані безпідставно.

Також у відзиві на позов ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Лабовкін О.О., просить витребувати у ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»:

- докази підписання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) договору позики № 148075 від 26 лютого 2020 року шляхом введення одноразового ідентифікатора; докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», докази надіслання відповідачеві одноразового ідентифікатора та докази введення ним такого ідентифікатора;

- первинні документи, якими підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» () ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошових коштів на виконання умов договору позики в розмірі 5 000,00 грн (як стверджується у позовній заяві).

20 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій висловлено заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ». Представник позивача підтримав раніше висловлену позицію про задоволення позову ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» в повному обсязі. Вказав про безпідставність, на його думку, доводів представника відповідача. Зокрема, зазначив, що алгоритм отримання позики фізичною особою - клієнтом ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» складається з таких етапів: 1) проставлення клієнтом чек-боксу «з умовами договору позики згоден»; 2) підтвердження даних банківської картки; 3) натискання кнопки «Підтвердити заявку»; 4) введення клієнтом коду-підпису у відповідне вікно на сторінці сервісу, що є належним способом акцептування пропозиції ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» укласти електронний договір. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та пароля особистого кабінету, надісланого на вказаний позичальником номер телефону, договір позики між позичальником і позикодавцем не був би укладеним. Також позивач наголошує на тому, що довідка ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» містить ключові реквізити (платник, отримувач за іменем, дата, сума, номер транзакції) і у сукупності з договором та розрахунком є належним доказом надходження коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджує перерахування коштів, обумовлених договором позики, на рахунок відповідача. Доказів того, що картка, на яку перераховано кошти, не належить йому, або ж доказів того, що відповідна транзакція має інше призначення платежу, відповідач не долучив до поданого відзиву на позов. Також позивач наполягає на правильності та обґрунтованості нарахування процентів за користування кредитними коштами та комісії.

20 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача також надійшло клопотання про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю, щодо платіжної картки, емітованої на ім`я ОСОБА_1 , та руху коштів за вказаним картковим рахунком.

27 січня 2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лабовкіна О.О., надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача підтримує раніше висловлену позицію, вказує, що позов задоволенню не підлягає та просить відмовити в його задоволенні. Вказує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; факту направлення суб`єктом електронної комерції відповідачеві конкретної алфавітно-цифрової послідовності у якості одноразового ідентифікатора; факту введення відповідачем саме тієї алфавітно-цифрової послідовності, яку він отримав від суб`єкта електронної комерції, наголошуючи, із посиланням на підпункт 6 пункту 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», на тому, що недостатньо лише зазначення певної буквено-цифрової послідовності у якості такого ідентифікатора, а необхідно довести наведені вище факти. Отже відповідач наполягає на тому, що договір з позивачем він не укладав, кошти за таким договором позики не отримував, з розрахунком заборгованості, зокрема з нарахованими процентами за користування кредитними коштами та комісії не погоджується.

У запереченні на відповідь на відзив також продубльовано клопотання, викладене у відзиві на позов ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ».

Представник позивача 04 лютого 2026 року до суду не прибув, про причини неявки суду не повідомив. Разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Також у клопотанні про витребування доказів представник позивача висловив прохання про розгляд клопотання без участі представника позивача.

Відповідач та його представник також не прибули в судове засідання, призначене на 04 лютого 2026 року, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року задоволено клопотання ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» про витребування доказів. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 25 лютого 2020 року до 27 лютого 2020 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону, на який надсилалась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 25 лютого 2020 року по 27 лютого 2020 року. Розгляд справи відкладено до 12 год. 00 хв. 05 березня 2026 року, до отримання відповіді від АТ «КБ «ПриватБанк» щодо запитуваної інформації.

Також цією ухвалою задоволено клопотання ОСОБА_1 , подане його представником - адвокатом Лобовкіним О.О., витребувано у ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»:

- докази підписання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) договору позики № 148075 від 26 лютого 2020 року шляхом введення одноразового ідентифікатора;

- докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»;

- докази надіслання відповідачеві одноразового ідентифікатора;

- доказів введення ним такого ідентифікатора;

- первинні документи, якими підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» () ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошових коштів на виконання умов договору позики в розмірі 5 000,00 грн.

Розгляд справи відкладено на 12 год. 00 хв. 05 березня 2026 року.

11 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника ТОВ «ФК «Гелексі» про виконання ухвали суду, в якій представник позивача вказує, що при укладенні кредитного договору в електронному вигляді, ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» дотримувалось алгоритму, який відповідає Закону України «Про електронну комерцію». Всі наявні у позивача докази, що підтверджують ознайомлення позивача з умовами договору, підписання позичальником договору за допомогою одноразового ідентифікатора та перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, позивачем було надано разом з позовною заявою. Інші докази, в тому числі первинні банківські документи, у позивача відсутні.

24 лютого 2026 року суд отримав запитувані відомості, надіслані АТ КБ «ПриватБанк» згідно з ухвалою суду від 04 лютого 2026 року.

Представник позивача 05 березня 2026 року до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. Разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому також зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник також не прибули в судове засідання, призначене на 05 березня 2026 року. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. Представникові відповідача інформація про розгляд спарви надсилалась череч систему «Елект ронний суд».

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Встановлено, що 26 лютого 2020 року ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» уклало з ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі на умовах строковості, поворотності та оплатності договір позики № 148075. За умовами вказаного договору ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» перерахувало позичальнику на картковий рахунок кошти у сумі 5 000,00 грн. відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується листом ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», адресованим ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» в тім, що на підставі договору № 04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04 серпня 2017 року надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. В результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти. Деталі транзакції (платіжної операції): платник коштів: ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»(), отримувач коштів: ОСОБА_1 , номер транзакції в системі: , номер операції: 200524072, дата проведення платежу: 26 лютого 2020 року, сума платежу: 5 000,00, валюта платежу: гривня UAH, платіжний засіб(метод):карта, банк емітент платіжної картки отримувача коштів-PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів НОМЕР_2 .

Крім того, надходження 26 лютого 2020 року коштів на платіжку карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), емітовану в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , в сумі 5000,00 грн, підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду.

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин третьої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановивши, що договір позики № 148075 від 26 лютого 2020 року, підписаний відповідачем за допомогою накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором /03s9187x/, й у такий спосіб договір позики був укладений в електронній формі. Згідно з вказаним договором відповідачеві було надано позику в сумі 5 000,00 грн (підпункт 1.1.1 договору), строком до 26 березня 2020 року (підпункт 1.1.5. договору позики), з можливістю продовжити строк договору (не більше трьох разів поспіль), тобто до 26 червня 2020 року, а ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов`язання за вказаним договором, тому станом на 26 червня 2020 року у нього виникла заборгованість за договором у розмірі 21 186,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 186,00 грн - заборгованість за процентами та комісією за користування позикою, згідно з наданим позивачем розрахунком за договором від 26 лютого 2020 року, укладеним між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 .

Урахувавши, що матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» 21 186,00 грн заборгованості за наданим кредитом.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» задоволено частково, на 83,90 %, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 83,90 % від суми, сплаченої при поданні позову, тобто в розмірі 2 032,39 грн.

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 83,9 % від сплаченої суми, а саме в розмірі 4 185,00 грн, що підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та адвокатом Рудзей Ю.В.

При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 186 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят шість) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 4 185 (чотири тисячі сто вісімдесят п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 032 (дві тисячі тридцять дві) грн 39 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ»», адреса місцязнаходження: вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, м. Київ, 01054, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Нагорна