Справа № 161/6201/25 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/107/26 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Русинчук М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2025 року в складі судді Ковтуненка В. В., -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2025 року позов задоволено повністю.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу - 39 280,86 гривень виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу 1 636,00 гривень витрат на послуги аварійного комісара (експерта).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 гривень.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги серед іншого представник відповідача зазначає, що у зв`язку з неналежним повідомлення відповідача про розгляд справи останній був позбавлений можливості заявити клопотання про зупинення провадження у зв`язку з проходженням військової служби.

Дослідивши питання про зупинення провадження у справі апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Копією військового квитка та довідкою з військової НОМЕР_1 №5562 від 24.06.2025 стверджується, що солдат ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за контрактом у військовій частині з 01.05.2025 по теперішній час.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 251ЦПК України суд, зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, зі змісту положень цієї норми випливає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно до п. 2 ч. 1ст.253ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: п. 2 ч. 1ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

Указом Президента України №64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 27 березня 2022 року.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022 та іншими Указами Президента і діє по теперішній час.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22, Велика Палата ВС зазначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан».

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.

Якщо військовослужбовець наполягає на розгляді справи без його участі чи за участю представника, у суду немає підстав для зупинення провадження. Велика Палата звернула увагу, що волю проти зупинення провадження і прагнення продовжити розгляд справи військовослужбовець сторона або третя особа з самостійними вимогами може висловити у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі, відзиві на них, відповіді на відзив, а також у будь-якій іншій заяві або клопотанні, адресованих суду (п. 107). Водночас таке волевиявлення має юридичне значення лише для тієї судової інстанції, до якої воно було подане: у разі переходу справи до іншої інстанції позицію необхідно підтвердити (п. 108).

Вирішуючи питання про зупинення провадження, суд повинен враховувати особисту думку військовослужбовця як сторони або третьої особи. І якщо той прямо наполягає на продовженні розгляду без його участі чи за участю представника, підстав для зупинення провадження немає (п. 109)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та його представник у поданих до апеляційного суду процесуальних документах (апеляційній скарзі, заявах, клопотаннях) прямо не наполягали на продовженні розгляду без його участі чи за участю представника.

Отже, беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 251, пунктом 2 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2025 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді